УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20.02.2026Справа № 910/1678/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Головіної К. І., розглянувши

заяву Приватного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «Роза»

про забезпечення позову

до пред`явлення

позову Приватного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «Роза»

до Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель»

про оскарження рішення організатора закупівлі

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

18.02.2026 до Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство «Трикотажна фабрика «Роза» (далі ПрАТ «Трикотажна фабрика «Роза», заявник) із заявою про забезпечення позову до його подання.

Заява обґрунтована тим, що ПрАТ «Трикотажна фабрика «Роза» взяло участь у процедурі спрощеної закупівлі товарів № UA-2026-01-20-010073-а та стало її переможцем, однак, організатор закупівлі Державне підприємство Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» (далі ДП МОУ «АОЗ») відхилив пропозицію заявника та відмовився від укладення з ним договору про закупівлю, з чим ПрАТ «Трикотажна фабрика «Роза» не згодне та має намір оскаржити до суду вказане рішення. При цьому заявник вважає, що рішення ДП МОУ «АОЗ» про відхилення тендерної пропозиції створює ризик стягнення організатором з учасника закупівлі суми банківської гарантії № Г/2026-412-01 від 30.01.2026 в розмірі 1 884 414,00 грн, якою забезпечувалася процедура закупівлі, що спричинить майнову шкоду заявнику та ускладнить поновлення його прав у разі задоволення майбутнього позову.

У своїй заяві про забезпечення позову ПрАТ «ТФ «Роза» просить заборонити ДП МОУ «АОЗ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на стягнення банківської гарантії № Г/2026-412-01 від 30.01.2026, наданої ПрАТ «Трикотажна фабрика «Роза» в межах участі в процедурі закупівлі за оголошенням № UA-2026-01-20-010073-а, до остаточного вирішення спору по суті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії (ст. 136, 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову, як вже зазначалось, є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Тобто передумовою забезпечення позову є обрання належного та відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, який гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення у разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

У даному випадку заявник просить заборонити ДП МОУ «АОЗ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на стягнення банківської гарантії, наданої ПрАТ «Трикотажна фабрика «Роза» в межах участі в процедурі закупівлі.

Разом з цим заявник належним чином не обґрунтував предмет, підстави та обставини майбутнього позову, з яким він має намір звернутися до суду, а лише вказав, що планує подати відповідний позов до ДП МОУ «АОЗ» щодо оскарження рішення останнього у процедурі закупівлі, що позбавляє суд можливості вирішити питання про адекватність та співмірність обраного ним заходу забезпечення із вимогами майбутнього позову та з`ясувати необхідність вжиття такого заходу забезпечення позову.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненого дослідження.

Проте в даному випадку заявник не надав суду будь-яких доказів того, що ДП МОУ «АОЗ» вчиняє будь-які дії, направлені на стягнення банківської гарантії, наданої ПрАТ «ТФ «Роза» у процедурі закупівлі, також заявник не вказав про наявність фактичних обставин, з якими він пов`язує свої припущення щодо неможливості виконання рішення за майбутнім позовом або утруднення його виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи невиконання рішення суду відповідачем без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже в даному випадку, на переконання суду, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, належним чином не обґрунтувала причини звернення із такою заявою; не довела наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; не навела доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника предмету позову.

Водночас суд приймає до уваги положення ч. 12 ст. 137 ГПК України, якими забороняється вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

У даному випадку обрані позивачем заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, що спрямовані на стягнення банківської гарантії, наданої в межах процедури закупівлі, можуть впливати на дії організатора закупівлі щодо реалізації наслідків відхилення пропозиції переможця (ПрАТ «Трикотажна фабрика «Роза») в процедурі закупівлі.

Водночас вирішити питання про те, чи обраний захід підпадає під заборону закону (ч. 12 ст. 137 ГПК України), суд позбавлений можливості, оскільки, як вже зазначалося, заявник неналежно обґрунтував свою заяву, зокрема, не вказав обставин щодо стану процедури закупівлі № UA-2026-01-20-010073-а після відхилення його пропозиції, а подані ним матеріали не містять відомостей про те, чи була процедура продовжена або завершена, чи визнано переможцем іншого учасника, чи був із ним укладений відповідний договір про закупівлю, тощо.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ПрАТ «ТФ «Роза» про забезпечення позову до подачі позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви покладається на заявника (позивача).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «Роза» про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Головіна К. І.