ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.02.2026 Справа № 914/297/24
Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Зоряни Горецької, за участю секретаря судового засідання Зоряни Палюх, розглянувши заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромашка",
до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях,
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Західно - українська геофізична розвідувальна експедиція державного геофізичного підприємства "УКРГЕОФІЗИКА",
про зобов`язання вчинити дії,
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромашка" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Західно -української геофізичної розвідувальної експедиція державного геофізичного підприємства "УКРГЕОФІЗИКА" про зобов`язання здійснити перерахунок орендної плати.
Рішенням суду від 30.09.2024 позовні вимоги задоволено повністю та призначено судове засідання для вирішення питання про відшкодування судових витрат.

Судове засідання призначено на 09.02.2026.

В судове засідання з`явився представник відповідача, позивач явку уповноваженого представника не забезпечив.

Суд, розглянувши заяву позивач про відшкодування судових витрат, враховуючи доводи та заперечення сторін, зазначає наступне.

У позовній заяві представником позивача було зазначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу 40 000,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України у судовому засіданні 30.09.2024 представником позивача була здійснена усна заява про понесення витрат на правничу допомогу та про подання доказів щодо цього у строк, встановлений законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Правнича допомога у цій справі надавалась позивачу на підставі Договору про надання правової допомоги №02/24 від 22.01.2024 (далі Договір про надання правової допомоги).

Згідно з п.п. 2.2 Договору про надання правової допомоги розмір гонорару за цим Договором встановлюється сторонами у Додаткових договорах/замовленнях до цього Договору.

Згідно з п. 1 Додаткового договору №1 від 22.01.2024 (надалі Додатковий договір №1) до Договору про надання правової допомоги №02/24 від 22.01.2024 Клієнт надає, а Виконавець приймає замовлення на надання правової допомоги Клієнту у судовій справі про оскарження дій РВ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях щодо відмови в нарахуванні пільгової орендної плати за перші 6 місяців оренди за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №158 від 23.11.2023 в розмірі, передбаченому п. 4 Постанови КМУ «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» № 634 від 27.05.2022. Правова допомога може полягати в наданні консультацій, підготовці та поданні процесуальних документів (в т.ч. позовної заяви, відповіді на відзив тощо).

Відповідно до п.2 Додаткового договору №1 Сторони погодили погодинну оплату гонорару Виконавця за надання правової допомоги Клієнту в суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп.) за годину.

Згідно з п. 3 Додаткового договору №1 Сторони погодили, що участь адвоката в одному судовому засіданні, незалежно від фактичної його тривалості, оцінюється сторонами в 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп.). Гонорар за участь адвоката у судовому засіданні підлягає сплаті Виконавцю і у випадку, якщо Виконавець вчасно з`явився до відповідного суду, але судове засідання не відбулося з незалежних від нього причин.

Пунктом 4 Додаткового договору №1 передбачено, що гонорар підлягає сплаті Клієнтом протягом 30 (тридцяти) днів з моменту прийняття рішення судом першої чи апеляційної інстанції у справі, що зазначена в п. 1.1. цього Додаткового договору на підставі підписаного Сторонами Акту про надану правову допомогу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, сформульованого в його постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п. 1 Акту про надану правову допомогу №01 від 01.10.2024 року (надалі Акт) до Договору про надання правової допомоги №02/24 від 22.01.2024 року Виконавець, надав, а Клієнт прийняв правову допомогу в суді першої інстанції у справі №914/297/24, зокрема:

- ознайомлення з документами позивача, пошук релевантної судової практики, підготовка позовної заяви 7 год. * 2 000,00 грн = 14 000,00 грн;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву година 1 год. * 2 000,00 грн = 2 000,00 грн;

- підготовка заяви про зміну предмета позову година 4 год. * 2 000,00 грн = 8 000,00 грн;

- представництво прав та законних інтересів позивача у судових засіданнях 04.03.2024, 01.04.2024, 22.04.2024, 27.05.2024, 01.07.2024, 05.08.2024, 09.09.2024, 30.09.2024 судове засідання 8 год. * 2 000,00 грн = 16 000,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг без ПДВ становить 40 000,00 грн (Сорок тисяч гривень 00 коп.)

Згідно з п. 2 Акту Клієнт не має претензій щодо якості, об`єму та строку наданих Виконавцем послуг та зобов`язується оплатити надані послуги у строк, встановлений Додатковою угодою №1 від 22.01.2024 року до Договору про надання правничої допомоги №02/24 від 22.01.2024.

03.10.2024 позивачем було здійснено часткову оплату наданої правничої допомоги, відповідно до Акту про надану правову допомогу №01 від 01.10.2024 року у розмірі 9 000,00 грн.

Відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10 000,00 грн.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.5-7, ч.9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладено в пунктах 33-34, 37 додаткової постанови від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Так, проаналізувавши подані позивачем докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн, беручи до уваги предмет спору, кількість документів, що знаходиться у матеріалах справи, незначну складність цієї справи, поведінку сторін, зміст та об`єм наданих адвокатом пояснень, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, враховуючи, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, апеляційний господарський суд дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної та касаційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, дійшла висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню відповідачем частково в сумі 30 000,00 грн (зокрема, ознайомлення з документами позивача, пошук релевантної судової практики, підготовка позовної заяви, ознайомлення з відзивом на позовну заяву, представництво прав та законних інтересів позивача у судових засіданнях з врахуванням часу очікування та добирання до суду).

Керуючись, ст. ст. 126, 129, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79000, м. Львів, вул. Коперника, буд. 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ромашка» (79007, м. Львів, вул. Гребінки, буд. 10, ) суму витрат за надану правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257ГПК України.

Суддя Горецька З.В.