ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
16 лютого 2026 року Справа №924/547/25
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Мельник О.В.
судді Філіпова Т.Л.
судді Василишин А.Р.
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної ради
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс"
2) Берездівської сільської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Берездівська спеціальна школа Хмельницької обласної ради
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2025 у позові відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 апеляційну скаргу В.о. керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2025 у справі №924/547/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2025 змінено у мотивувальній частині та викладено її в редакції даної постанови. У решті рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2025 залишено без змін.

05.02.2026 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якому останнє просить стягнути з Хмельницької обласної прокуратури на його користь 23000,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1,3 ст.244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що відповідач-1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що у зв`язку з розглядом даної справи очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 23 000,00 грн (т.2, а.с.153)

Заява про ухвалення додаткового рішення разом із доказами понесених судових витрат були подані відповідачем-1 через підсистему ЄСІКС "Електронний суд" 05.02.2026, тобто в межах строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України.

Відтак, колегією суддів встановлено дотримання відповідачем-1 строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України, а тому його заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає розгляду судом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2026 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс" про ухвалення додаткового рішення у справі №924/547/25 постановлено здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

11.02.2026 року до апеляційного господарського суду від Хмельницької обласної прокуратури надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Прокурор, зокрема, вказує, що у заяві про ухвалення додаткового рішення жодним чином не деталізовано конкретної вартості окремо кожної із наданих послуг, що є складовими суми витрат на професійну правничу допомогу (відповідність їх затвердженому прайсу-послуг тощо).

Крім того, вважає, що розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу, наданий адвокатом, є необґрунтовано завищеним. Відповідно до зазначеного акта прийому-передачі адвокатом надано послуги за відсутності обґрунтування потреби тривалого часу та значних зусиль, оскільки аналогічні послуги надано також під час розгляду аналогічної справи №924/546/25.

Також зазначає, що окрім іншого адвокатом Ярошем В.Ю. крім відсутності належного обґрунтування поданої заяви, не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним (пропорційним) із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), дійсним, обґрунтованим, розумним, реальним, а отже, стягнення судових витрат на користь відповідача з Хмельницької обласної прокуратури не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

Прокурор просив у задоволенні заяви представника ТОВ "Таурус Агро Плюс" адвоката Яроша В.Ю. про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат відмовити.

Розглянувши заяву відповідача-1 щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі та відповідно стягнення з прокуратури витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

Згідно з ч.1, 2 ст.16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. (Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, у додаткових постановах Верховного Суду у справі №910/1929/19 від 01.06.2022, у справі №903/999/23 від 17.01.2025)

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, ч.4 ст.126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст.126 ГПК України).

Колегія суддів зауважує, що принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-1 було подано до суду копії: договору про надання професійної правничої допомоги від 03.06.2025; додатку до договору від 31.12.2025; акта прийому-передачі наданих послуг від 02.02.2026.

Матеріали справи також містять копію ордера №1099307 від 17.06.2025 на надання правничої допомоги ТОВ "Таурус Агро Плюс" адвокатом Ярошем Василем Юрійовичем.

03.06.2025 між Товариством обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс" (клієнт) та адвокатом Ярошем Василем Юрійовичем укладено договір про надання професійної правничої допомоги, згідно з п.1.1., 1.2. якого на адвоката покладається обов`язок надавати необхідну правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів клієнта у господарських справах за позовами прокурорів, учасниками яких буде клієнт. Правова допомога згідно цього договору передбачає, зокрема, підготовку необхідних процесуальних документів, а також представництво адвокатом інтересів клієнта у судах.

Згідно з п.3.1. договору, сторони дійшли згоди з приводу порядку, умов розрахунку розміру гонорару, що з метою конфіденційності, вирішили вказати в додатку до цього договору.

Відповідно до п.1 додатку до договору, результатом правничої допомоги із представництва клієнта у справі №924/547/25 в апеляційному суді має бути відмова у задоволенні апеляційної скарги, у будь-якому разі залишення в силі рішення суду в його резолютивній частині.

Розмір гонорару за надання зазначеної професійної правничої допомоги у вказаній справі складатиме 23000 грн. Гонорар є фіксованим і не залежить від кількості судових засідань та підготовлених адвокатом документів (п.2 додатку).

За умовами п.4 додатку, факт надання допомоги оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг.

З акта прийому-передачі наданих послуг від 02.02.2026 вбачається, що адвокат надав клієнту правничу допомогу, зокрема, і в апеляційному суді у справі №924/547/25, що включає підготовку необхідних процесуальних документів та представництво, яка зокрема і зумовила відповідне рішення апеляційного суду, а клієнт прийняв такі надані послуги: попереднє опрацювання матеріалів позову; підготовка відзиву; безпосередня участь в судових засіданнях. Вартість наданих послуг становить 23000,00 грн.

Оцінюючи наявність правових підстав для відшкодування відповідачу-1 витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції на загальну суму 23000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ч.3 ст.237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з ч.1 ст.30 вищевказаного Закону, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19; п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п.127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 ).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2022 у справі №922/1964/21).

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст.30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Відтак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади господарського законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Апеляційний суд також враховує, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.126 ГПК України (схожа правова позиція, викладена у додаткові постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №824/20/23).

Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (схожий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №922/2417/22).

Дослідивши наявний в матеріалах справи акт прийому-передачі наданих послуг від 02.02.2026, колегія суддів вважає, що заявлена в сукупності сума до стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 23000,00 грн є завищеною.

Оцінюючи зміст акта прийому-передачі наданих послуг та обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів звертає увагу, що адвокат Ярош В.Ю. надавав правову допомогу відповідачу-1 в суді першої інстанції, що свідчить про його обізнаність з правовою позицією прокурора та позивача, яка не змінювалась під час розгляду даної справи, з нормативно-правовим регулюванням спірних правовідносин та з обставинами справи.

Крім того, послуга, зазначена в п.1 "попереднє опрацювання матеріалів позову", фактично охоплює дії адвоката, передбачені п.2 "підготовка відзиву".

Проаналізувавши зміст відзиву на апеляційну скаргу, поданого представником відповідача-1, апеляційний суд зазначає, що відзив не є достатньо об`ємним за обсягом (5 аркушів) та загалом відображає процесуальну позицію відповідача-1, викладену в суді першої інстанції, з огляду на що його підготовка та складання не потребували значних затрат часу.

Відтак, підготовка відзиву на апеляційну скаргу не призвела до суттєвого збільшення обсягу юридичної роботи адвоката під час представництва інтересів ТОВ "Таурус Агро Плюс" в Північно-західному апеляційному господарському суді.

Колегія суддів також враховує, що адвокат Ярош В.Ю. представляв інтереси ТОВ "Таурус Агро Плюс" в іншій аналогічній справі №924/546/25 між тими ж сторонами, яка стосувалася іншої земельної ділянки. Зазначена обставина додатково свідчить про його обізнаність із характером спірних правовідносин, фактичними обставинами та правовою позицією сторін, зменшуючи необхідність витрачати значний час на підготовку процесуального документа у даній справі (відзиву на апеляційну скаргу).

Щодо послуги, зазначеної у п.2 "безпосередня участь у судових засіданнях", то суд зазначає, що адвокат Ярош В.Ю. не брав участі в судовому засіданні в апеляційному суді, яке відбулось 02.02.2026. За таких обставин включення зазначеної послуги до акта приймання-передачі наданих послуг є безпідставним та необґрунтованим.

Керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, критеріїв реальності адвокатських витрат, співмірності та розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги юридичну складність справи, її обставини та характер спірних правовідносин, з урахуванням вчинених процесуальних дій адвоката, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача-1 та стягнення з Хмельницької обласної прокуратури на користь ТОВ "Таурус Агро Плюс" 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи прокурора, викладені у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, не заслуговують на увагу, оскільки фактично стосуються питань надання правничої допомоги в суді першої інстанції. Водночас, з цього приводу Господарський суд Хмельницької області ухвалив додаткове рішення, яке не було оскаржене в апеляційному порядку та не є предметом перегляду в межах розгляду питання про ухвалення додаткової постанови апеляційним судом.

Керуючись ст.123, 126, 129, 233, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс" про ухвалення додаткового рішення у справі №924/547/25 - задоволити частково.

2. Стягнути з Хмельницької обласної прокуратури (29000, м.Хмельницький, пров.Військоматський, буд.3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс" (30000, Хмельницька обл., Шепетівський р-е, м.Славута, вул. Здоров`я, 36/10) 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Господарському суду Хмельницької області видати судовий наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.