РІШЕННЯ

м. Київ

19.02.2026Справа № 910/30/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Герасименко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №910/30/26 за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36; ) до Інституту технічної теплофізики Національної академії наук України (03057, місто Київ, вулиця Марії Капніст, будинок 2-А; ) про стягнення грошових коштів, за участю представника позивача Шевченко І.Є.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом для стягнення з відповідача безпідставно збереженого відповідачем пайовий внеску на створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Києва.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 11.12.2020 в Єдині державні електронній системі у сфері будівництва під №ІУ75 зареєстровано дозвільний документ (Видача дозволу на виконання будівельних робіт) Державної архітектурно-будівельної інспекції України на об`єкт: «Реконструкція експериментального корпусу з з/б конструкцій під багатофункціональний комплекс на вул. Академіка Булаховського, 2 у Святошинському районі м. Києва. 1 черга-будинок №1», замовником якого є Інституту технічної теплофізики Національної академії наук України.

2.2. 04.01.2023 в Єдині державні електронній системі у сфері будівництва під № ІУ99 зареєстровано дозвільний документ (Видача сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів) Державної архітектурно-будівельної інспекції України на об`єкт: «Реконструкція експериментального корпусу з з/б конструкцій під багатофункціональний комплекс на вул. Академіка Булаховського, 2 у Святошинському районі м. Києва. 1 черга-будинок №1», замовником якого є Інституту технічної теплофізики Національної академії наук України.

2.3. Листом №050/08-1877 від 17.05.2023 Департамент економіки та інвестицій во КМР (КМДА) звернувся до Інституту технічної теплофізики НАН України з вимогами: підписати розрахунки (сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва) і повернути в Департамент економіки та інвестицій для реєстрації із відповідним зверненням в термін не більше 5 робочих днів з дня ознайомлення, але не пізніше 31.05.2023. В листі зазначено, що в разі, якщо розрахунки не буде повернено у визначений термін, вважати їх такими, що втратили чинність; оплата пайового внеску здійснюється лише після реєстрації розрахунку в Департаменті у встановленому порядку.

2.4. Листом №15т/25-6 від 31.05.2023 Інститут технічної теплофізики НАН України відповів відмовою у задоволенні вимоги Департаменту економіки та інвестицій во КМР (КМДА), викладеної у листі №050/08-1877 від 17.05.2023.

2.5. Листом №050/08-2328 від 20.06.2023 Департамент економіки та інвестицій во КМР (КМДА) повторно звернувся до Інституту технічної теплофізики НАН України з вимогами: підписати розрахунки (сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва) і повернути в Департамент економіки та інвестицій для реєстрації із відповідним зверненням в термін не більше 5 робочих днів з дня ознайомлення, але не пізніше 30.06.2023.

2.6. Листом №17т/25-6 від 30.06.2023 Інститут технічної теплофізики НАН України повідомив Департаменту економіки та інвестицій во КМР (КМДА), зокрема, власником реконструйованого майна являється держава, в особі Національної академії наук України, Інститут має отримати дозвіл та погодження на підписання вказаних розрахунків, які надійшли на адресу Інституту разом з листом за вих. № 050-08-2328 від 20.06.2023 року, у Національній академії наук України. Інститут просить продовжити розгляд вказаного листа та погодження питань викладених у вказаному листі з Національною академією наук України до 20 робочих днів.

2.7. У відповідь на лист Інституту технічної теплофізики НАН України від 30.06.2023 № 17т/25-6 Департамент економіки та інвестицій во КМР (КМДА)направив лист №050/08-3025 від 07.08.2023 з проектом розрахунку обсягу пайової участі (внеску) у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у зв`язку з реконструкцією експериментального корпусу з з/б конструкцій під багатофункціональний комплекс на вул. Академіка Булаховського, 2 у Святошинському районі м. Києва (1 черга, 1 пусковий комплекс - будинок № 1) в новій редакції.

2.8. Листом №050/08-1381 від 15.04.2025 Департамент економіки та інвестицій во КМР (КМДА) звернувся до Інституту технічної теплофізики НАН України з вимогами: підписати розрахунки (сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва) і повернути в Департамент економіки та інвестицій для реєстрації із відповідним зверненням в термін не більше 5 робочих днів з дня ознайомлення, але не пізніше 05.05.2025. В листі зазначено, що в разі, якщо розрахунки не буде повернено у визначений термін, вважати їх такими, що втратили чинність; оплата пайового внеску здійснюється лише після реєстрації розрахунку в Департаменті у встановленому порядку.

2.9. Листом №100-01/01-10 від 29.04.2025 Інститут технічної теплофізики НАН України відповів відмовою у задоволенні вимоги Департаменту економіки та інвестицій во КМР (КМДА), викладеної у листі №050/08-1381 від 15.04.2025.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом позову є стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайового внеску у розмірі 7 991 119,18 грн, інфляційного збільшення - 2 141 619,94 грн та 3 % річних - 708 691,86 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 14, 509, 525, 526, 1212 ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати безпідставно утримуваних грошових коштів пайового внеску на створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Києва.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач не надав відзив на позовну заяву, який мав бути поданий протягом 15 днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі.

4.2. Відповідно до повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвалу суду про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача 07.01.2026 о 16 год. 50 хв.

4.3. Отже, у строк до 22.01.2026 включно відповідач мав подати до суду відзив на позовну заяву/клопотання про продовження строку на подання відзиву.

4.4. Суд зазначає, що станом на день прийняття рішення судом, ні відзив, ні відповідне клопотання від відповідача до суду не надходили.

4.5. Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

4.6. За наведених обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.02.2026.

5.2. У підготовче засідання 10.02.2026 не з`явився відповідач, хоча про місце, дату та час засідання повідомлений належним чином. Суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 19.02.2026.

5.2. У судове засідання 19.02.2026 не з`явився відповідач, хоча про місце, дату та час засідання повідомлений належним чином.

5.3. У судовому засіданні 19.02.2026, відповідно до положень статей 233, 240 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено представників учасників справи, коли буде складено повне судове рішення.

6. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи наявний у відповідача обов`язок сплатити безпідставно збереженні грошові кошти пайової участі?

- Чи правомірно позивач нараховує три відсотки річних та інфляційні втрати?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на перше запитання, а відповідач навпаки.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ОБОВ`ЯЗОК СПЛАТИ БЕЗПІДСТАВНО ЗБЕРЕЖНИХ ГРОШОВИХ КОШТІВ ПАЙОВОЇ УЧАСТІ.

7.1. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (№132-IX) виключено статтю 40 (Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту) із Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

7.2. Водночас Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» в розділі II «Прикінцеві та перехідні положення» установив, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

2) пайова участь не сплачується у разі будівництва: об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури; об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків; об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства; об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель промислових; об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції);

3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;

4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;

5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;

6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

7.3. Верховний Суд, розглядаючи касаційну скаргу у справі № 910/21307/21, яка є подібною за обставинами та предметом позову до справи №910/30/26, зазначив, що передбачений прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:

(1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;

(2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

7.4. За результатом розгляду касаційної скарги у справі №910/21307/21 Верховний Суд ухвалив постанову від 13 грудня 2022 року, якою, зокрема, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 у справі №910/21307/21 про відмову у задоволенні позову та залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022, яким позов задоволено повністю та стягнуто на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заборгованості.

7.5. У вказаній постанові Верховного Суду зазначено, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 зі справи № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту є звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України.

7.6. Клас наслідків об`єкта «Реконструкція експериментального корпусу з з/б конструкцій під багатофункціональний комплекс на вул. Академіка Булаховського, 2 у Святошинському районі м. Києва. 1 черга-будинок №1» визначено - СС3.

7.7. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 01.12.2020; далі - Закон № 3038-VI) замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

7.8. Згідно з частиною 1 статті 37 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

7.9. З Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вбачається, що дата початку будівництва об`єкта будівництва «Реконструкція експериментального корпусу з з/б конструкцій під багатофункціональний комплекс на вул. Академіка Булаховського, 2 у Святошинському районі м. Києва. 1 черга-будинок №1» є 11.12.2020, а дата завершення будівництва - 01.10.2022.

7.10. Отже, Інститут технічної теплофізики НАН України, як замовник, був зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до Департаменту економіки та інвестицій во КМР (КМДА) із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта.

7.11. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не звертався із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та не погоджувався на внесення пайового внеску на вимогу позивача.

7.12. Рішенням Київської міської ради від 15 листопада 2016 року № 411/1415 затвердження Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, а рішенням від 19 грудня 2019 року N 460/8033 внесені зміни, з метою приведення Порядку у відповідність до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».

7.13. Абзацом першим пункту 4.1 Положення передбачено, що замовник, який здійснює або має намір здійснити нове будівництво або реконструкцію об`єктів (у разі збільшення загальної площі об`єкта), зобов`язаний до прийняття об`єкта в експлуатацію взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Києва, крім випадків, передбачених законодавством та цим Порядком.

7.14. Пунктом 3.3. Порядку визначено, що в усіх питаннях щодо залучення коштів пайової участі Київська міська рада виступає в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

7.15. Пайова участь сплачується замовником виключно грошовими коштами в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва/реконструкції в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором про пайову участь (пункт 4.3. Положення).

7.16. Розмір пайової участі замовника при новому будівництві або реконструкції житлових будинків (багатоквартирних житлових будинків з вбудованими, вбудовано-прибудованими та прибудованими приміщеннями) та реконструкції квартир визначається Департаментом відповідно до опосередкованої вартості спорудження житла для міста Києва, яка затверджена наказом Міністерства розвитку громад та територій України і діє на дату розрахунку (абзац 1 пункту 6.3. Порядку).

7.17. З пункту 6.4. Порядку вбачається, що для житлових будинків (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків з господарськими будівлями) та квартир застосовується формула: РПУ = Sоб`єкта х Nжитл х 2 %, де РПУ - розмір пайової участі об`єкта (грн); Sоб`єкта - загальна площа (крім загальної площі приміщень, визначених в п. 4.2 цього Порядку) об`єкта будівництва або додатково створені площі в результаті реконструкції (кв. м); Nжитл - норматив одиниці створеної потужності для житлових будинків, який дорівнює опосередкованій вартості спорудження 1 кв. м житлових будинків для міста Києва, яка затверджена наказом Міністерства розвитку громад та територій України і діє на дату здійснення розрахунку (грн/ кв. м).

7.18. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 17.11.2022 № 214 затверджено показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (розраховані станом на 01 жовтня 2022 року). Вартість 1 кв. м загальної площі квартир будинку (з урахуванням ПДВ) для м. Київ - 22781 грн.

7.19. Позивачем здійснено розрахунок розміру пайового внеску, а саме 17 539,00 кв.м (площа визначена технічною інвентаризацією об`єкта) х 22781 грн (останній показник до завершення будівництва) х 2%, що дорівнює 7 991 119,18 грн.

7.20. Між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини щодо пайової участі, відповідач не позбавлений обов`язку сплати пайової участі, відсутні докази виконання такого обов`язку до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та до тепер, а тому грошові кошти у розмірі 7 991 119,18 грн безпідставно утримуються відповідачем без належної правової підстави.

7.21. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

7.22. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2 статті 1212 ЦК України)

7.23. Згідно з частиною 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

7.24. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач утримує в себе достатньої правової підстави грошові кошти пайової участі у розмірі 7 991 119,18 грн, які зобов`язаний сплатити позивачу.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ ТА 3% РІЧНИХ.

8.1. З постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі 910/3831/22 вбачається висновок, що зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно.

8.2. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

8.3. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

8.4. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

8.5. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

8.6. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

8.7. Суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.

8.8. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.8. Як убачається з аналізу статей 612, 625 ЦК України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

8.9. Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

8.10. Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

8.11. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

8.12. Отже, дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, оскільки боржником порушено позадоговірне (деліктне) грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України.

8.13. Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), якою Велика Палата Верховного Суду підтвердила аналогічний висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 15.04.2015 у справі № 910/2899/14 та у постанові від 01.06.2016 у справі №910/22034/15, а також у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 910/6053/19.

8.14. У постанові від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (пункт 6.20).

8.15. Позивач просить суд за порушення грошового зобов`язання на суму 7 991 119,18 грн за період з 05.01.2023 (наступний день після прийняття в експлуатацію об`єкта) по 19.12.2025 стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 708 691,86 грн та інфляційне збільшення у розмірі 2 141 619,94 грн.

8.16. Враховуючи викладене, правильний розрахунок позивача, суд дійшов висновку про те, що заявлені суми 708 691,86 грн 3% річних та розмірі 2 141 619,94 грн інфляційного збільшення є обґрунтованими.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

9.1. Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

9.2. Частинами 3-4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

9.3. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

9.4. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).

9.5. Враховуючи викладене у мотивувальній частині та встановленні обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

10. СУДОВІ ВИТРАТИ.

10.1 Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 130 097,17 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Інституту технічної теплофізики Національної академії наук України (03057, місто Київ, вулиця Марії Капніст, будинок 2-А; ) на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36; ) грошові кошти у розмірі 7 991 119,18 грн, 2 141 619,94 грн інфляційного збільшення, 708 691,86 грн 3% річних та витрат зі сплати судового збору в розмірі 130 097,17 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 20.02.2026

Суддя Ігор Курдельчук