УХВАЛА

м. Київ

12.02.2026Справа № 910/15014/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового

засідання Невечери С.А., розглянув

скаргу Київської міської ради

на дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марцих Ірини Федорівни

у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1"

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Київпастранс"

про скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації, витребування майна

зустрічним позовом Київської міської ради

до 1) Приватного підприємства "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "СІНТЕЗ-БАЛАНС"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМЕЛПЛЮС"

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом Комунальне підприємство "Київпастранс"

про скасування державної реєстрації та визнання недійсними договорів

Представники сторін:

від Київської міської ради (стягувача/скаржника): Стороженко К.М.

від ТОВ "УКРМ`ЯСО-1": не з`явився

від ПП "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "СІНТЕЗ-БАЛАНС": не з`явився

від ТОВ "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+": не з`явився

від ТОВ "РЕМЕЛПЛЮС": не з`явився

від КП "Київпастранс": не з`явився

від органу виконавчої служби: не з`явився

Суть та рух справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про:

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Бандури Юрія Вікторовича, індексний номер: 53806804 від 28.08.2020;

- скасування державної реєстрації права власності, номер запис: 37944971, за територіальною громадою м.Києва в особі Київської міської ради;

- витребування у Київської міської ради нежитлові будівлі загальною площею 103,60 кв.м. (літ. "А" - 34,6 кв.м, літ. "Б" - 69,00 кв.м), які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Козелецька, 2, на земельній ділянці площею 0,241 га, кадастровий номер :69:011:0011 та повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі.

03.11.2023 Київська міська рада звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до 1) Приватного підприємства "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "СІНТЕЗ-БАЛАНС", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+", 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СЕРВІС ПЛЮС", 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 прийнято зустрічний позов Київської міської ради до Приватного підприємства "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "СІНТЕЗ-БАЛАНС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СЕРВІС ПЛЮС", Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом Комунальне підприємство "Київпастранс"; клопотання Київської міської ради про витребування доказів задоволено, витребувано: 1) у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Криворучко Віктора Петровича: договори купівлі-продажу від 17.02.2020 зареєстрований в реєстрі за № 37 та від 19.02.2020 зареєстрований в реєстрі за №41 на частку від нежитлових будівель загальною площею 103,6 кв.м, (літ. "А" - 34,6 кв.м, літ. "Б" - 69,00 кв.м), які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Козелецька, 2 укладені між Приватним підприємством "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "СІНТЕЗ-БАЛАНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтінгово-будівельна фірма "Будпроект"; 2) у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Кузьменко Юлії Володимирівни: договори купівлі-продажу від 22.04.2021 зареєстрований в реєстрі за № 259, від 22.04.2021 зареєстрований в реєстрі за №258 на частку від нежитлових будівель загальною площею 103,6 кв.м, (літ. "А" - 34,6 кв.м, літ. "Б" - 69,00 кв.м), які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Козелецька, 2 укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтінгово-будівельна фірма "Будпроект" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СЕРВІС ПЛЮС"; договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 11.11.2021, зареєстрований в реєстрі за № 961 на нежитлові будівлі загальною площею 103,6 кв.м, що складаються з нежитлової будівлі літ. "А", загальною площею 34,6 кв.м та нежитлової будівлі літ. "Б", загальною площею 69,00 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Козелецька, 2 та розташовані на земельній ділянці, площею 0,241 га, кадастровий номер :69:011:0011 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СЕРВІС ПЛЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1".

Рішенням від 17.04.2024 Господарський суд міста Києва відмовив повністю у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1"; задовольнив частково зустрічний позов Київської міської ради.

Ухвалою від 14.08.2024 Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМ`ЯСО-1" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 у справі № 910/15014/23 та додані до неї матеріали повернув скаржнику.

12.09.2024 Господарський суд міста Києва на виконання вказаного рішення видав відповідні накази.

22.01.2026 через систему "Електронний суд" від Київської міської ради надійшла скарга на дії державного виконавця, відповідно до прохальної частини якої просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця №76986214 Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марцих І.Ф. про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.12.2025;

- зобов`язати Запорізький відділ Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження №76986214 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 910/15014/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+" (70420, Запорізька область, Запорізький район, село Долинське, вулиця Центральна, будинок 23 В, ідентифікаційний код 41948354) на користь Київської міської ради (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) витрати зі сплати судового збору у сумі 5368,00 грн - у порядку та у спосіб, що передбачений Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалою від 28.01.2026 Господарський суд міста Києва розгляд скарги Київської міської ради на дії державного виконавця призначив на 12.02.2026.

Присутній у судовому засіданні 12.02.2026 представник скаржника надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити.

У судове засідання 12.02.2026 представники органу державної виконавчої служби та інших учасників не прибули.

У судовому засіданні 12.02.2026 суд постановив скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали про задоволення скарги Київської міської ради на дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марцих Ірини Федорівни.

Розгляд заяви скарги на дії державного виконавця.

Аргументи скаржника.

Київська міська рада зазначає, що при винесенні постанови від 25.12.2025 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марцих І.Ф. у повній мірі:

- не виявлено та не накладено арешт на грошові кошти боржника під час відкриття виконавчого провадження чи на належні йому кошти, які знаходяться у володінні чи користуванні третіх осіб;

- не перевірено належним чином майнового стану боржника;

- не направлено запити до усіх реєстраційних органів щодо наявності у власності боржника транспортних засобів, об`єктів нерухомого майна тощо;

- не винесено постанову про попередження керівництва та/або відповідальних осіб Товариства про відповідальність за пошкодження (знищення) відповідного майна;

- не вчинено жодних дій щодо керівника боржника;

- не проведено державної реєстрації публічних обтяжень рухомого майна боржника в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- не направлено запити до ДП "Національні інформаційні системи" щодо встановлення факту видання боржником довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування належним боржнику рухомим майном;

- не направлено запити до органів доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника;

- не перевірено факт перебування боржника у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань серед власників (засновників) інших суб`єктів господарювання;

- не вчинено жодних дій щодо засновника.

За доводами скаржника, здійснені державним виконавцем дії для виконання наказу господарського суду міста Києва від 12.09.2024 року № 910/15014/23 не є вичерпними, оскільки останнім не застосовано усі можливі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи для фактичного виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене, скаржник просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця №76986214 Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марцих І.Ф. про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.12.2025;

- зобов`язати Запорізький відділ Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження №76986214 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 910/15014/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+" на користь Київської міської ради витрати зі сплати судового збору у сумі 5368,00 грн - у порядку та у спосіб, що передбачений Законом України "Про виконавче провадження".

Висновок суду із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 12.02.2026 скаргу Київської міської ради, суд дійшов висновку про таке.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.339-1 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

Київська міська рада звернулася до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця №76986214 про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.12.2025 та зобов`язати Запорізький відділ Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження №76986214.

Згідно з матеріалами скарги та відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження 29.01.2025 державним виконавцем Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марцих І.Ф. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76986214 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 910/15014/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+" на користь Київської міської ради витрати зі сплати судового збору у сумі 5368,00 грн.

29.01.2025 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, в розмірі 616,12 грн та постанову про стягнення виконавчого збору, в розмір 536,80 грн.

29.01.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, в сумі 6520,92 грн.

25.12.2025 державним виконавцем Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Марцих І.Ф. винесено постанову про повернення на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачу виконавчого документа з правом його повторного пред`явлення до виконання у встановлений законом строк. Постанова мотивована тим, що вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим.

Обґрунтовуючи скаргу, стягувач стверджує, що державний виконавець не здійснив всі передбачені законодавством заходи для примусового виконання рішення.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали скарги, відомості в Автоматизованій системі виконавчого провадження, надаючи оцінку аргументам скаржника, суд дійшов таких висновків.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних виконавців.

Згідно із ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відтак, Законом України "Про виконавче провадження" визначено обов`язки виконавця, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Своєчасне та повне виконання рішення суду забезпечується завдяки використанню, зокрема, державним виконавцем повного обсягу повноважень, процесуальних інструментів та сукупності різних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", та які є необхідними для примусового виконання рішення суду.

Згідно з ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України № 1404-VIII, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 915/1294/13, від 23.08.2018 у справі № 911/167/17, від 19.08.2019 у справі №913/438/16).

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (правова позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/25970/14).

У постанові про повернення виконавчого документа зазначено, що згідно повідомлення МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби; перевіркою баз даних встановлено що за боржником не зареєстровано право власності на рухоме майно. Однак, в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості про здійснені державним виконавцем запити до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, а також запити до органів реєстрації, державних реєстрів щодо виявлення іншого рухомого майна боржника.

В Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні: докази, які б свідчили про направлення вимог до банківських установ та отримання державним виконавцем відповідей від них; вчинення державним виконавцем дій щодо виявлення нерухомого та рухомого майна (окрім транспортних засобів), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, в тому числі і шляхом направлення запитів до компетентних органів; докази направлення запитів до органів доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника; докази здійснення виходу за адресою місцезнаходження боржника, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заходи щодо виклику керівника боржника згідно із відомостями, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження та як зазначено самим органом державної виконавчої служби, державним виконавцем не вчинялися. Державний виконавець не вчинив дій щодо засновника товариства, а також виявлення наявних корпоративних прав боржника.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що перевірка майнового стану боржника державним виконавцем належним чином проведена не була, державним виконавцем несвоєчасно та не в повній мірі вжито всіх можливих, необхідних, передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

За таких обставин, доводи скаржника, про те, що в порушення вимог ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не було здійснено необхідних та достатніх заходів, спрямованих на виконання рішення суду у справі №910/15014/23, а також про відсутність за таких обставин підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", є обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця № 76986214 Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марцих І.Ф. про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.12.2025.

Закон України "Про виконавче провадження" передбачає можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (див. підпункти 6.9, 6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14).

Відповідно до ч.2 ст.343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення шляхом відновлення виконавчого провадження №76986214 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 910/15014/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+" витрат зі сплати судового збору у сумі 5368,00 грн.

З урахуванням наведеного, оскільки за результатами розгляду скарги встановлено обґрунтованість доводів скаржника, суд дійшов висновку про задоволення скарги Київської міської ради.

Керуючись ст.233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Київської міської ради на дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марцих Ірини Федорівни - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця № 76986214 Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марцих І.Ф. про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.12.2025.

3. Зобов`язати Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження № 76986214 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 910/15014/23 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ЛОГІСТИК+" (70420, Запорізька область, Запорізький район, село Долинське, вулиця Центральна, будинок 23 В, ідентифікаційний код 41948354) на користь Київської міської ради (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) витрати зі сплати судового збору у сумі 5368,00 грн - у порядку та у спосіб, що передбачений Законом України "Про виконавче провадження"

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення - 12.02.2026 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 17.02.2026.

Суддя С.О. Турчин