ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" лютого 2026 р. Справа № 924/901/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Хабарова М.В.

суддя Петухов М.Г.

суддя Мамченко Ю.А.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2025 у справі № 924/901/25

за позовом 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

4) Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост"

до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

про стягнення 3982816,61 грн. заборгованості за дивіденди/частину прибутку

за участю представників:

від позивача-1 - не з`явились

від позивача-2 - не з`явились

від позивача-3 - не з`явились

від позивача-4 - не з`явились

від відповідача - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2025 у справі №924/901/25 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 98392,07 грн заборгованості за дивіденди/частину прибутку задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь ОСОБА_1 29 833,06 грн заборгованості з виплати дивідендів за 2017, 2018, 2021, 2022, 2023, 3271,98 грн - 3% річних, 13558,16 грн - інфляційних втрат, 1101,83 грн витрат зі сплати судового збору та 8414,72 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь ОСОБА_1 24368,07 грн заборгованості з виплати дивідендів/чистого прибутку за 2020 рік, 2942,19 грн - 3% річних та 15532,11 грн - інфляційних втрат. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 2073,95 грн заборгованості, 1533,72 грн- 3% річних та 5278,83 грн. інфляційних втрат - відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 520202,63 грн заборгованості за дивіденди/частину прибутку задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь ОСОБА_2 150053,26 грн заборгованості з виплати дивідендів за 2018, 2021, 2022, 2023, 13239,80 грн - 3% річних, 50790,00 грн - інфляційних втрат, 2853,10 грн витрат зі сплати судового збору та 8455,42 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь ОСОБА_2 148412,20 грн заборгованості з виплати дивідендів/чистого прибутку за 2020 рік, 17919,30 грн - 3% річних та 95084,35 грн - інфляційних втрат. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_2 7323,97 грн заборгованості, 8406,07 грн - 3% річних та 28973,73 грн інфляційних втрат відмовлено.

Позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 2412189,01 грн заборгованості за дивіденди/частину прибутку задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь ОСОБА_3 636741,53 грн заборгованості з виплати дивідендів за 2021, 2022, 2023, 46409,73 грн - 3% річних, 158707,70 грн - інфляційних втрат, 13070,69 грн витрат зі сплати судового збору та 8353,67 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь ОСОБА_3 758747,17 грн заборгованості з виплати дивідендів/чистого прибутку за 2020 рік, 91610,92 грн - 3% річних та 486112,21 грн - інфляційних втрат. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_3 44265,45 грн заборгованості, 42883,48 грн - 3 % річних та 146710,76 грн інфляційних втрат відмовлено.

Позов Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АВАНПОСТ" до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 952032,90 грн. заборгованості за дивіденди/частину прибутку задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АВАНПОСТ" 572999,30 грн заборгованості з виплати дивідендів/чистого прибутку за 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023 роки, 65589,96 грн - 3% річних, 300143,71 грн - інфляційних втрат, 11348,99 грн витрат зі сплати судового збору та 9188,95 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення на користь Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АВАНПОСТ" 13299,93 грн 3% річних відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" звернулось з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь 1) ОСОБА_1 24368,07 грн заборгованості з виплати дивідендів/чистого прибутку за 2020 рік, 2942,19 грн - 3% річних, 15532,11 грн інфляційних втрат, нарахованих за відповідний період; 2) ОСОБА_2 148412,20 грн заборгованості з виплати дивідендів/чистого прибутку за 2020 рік та 17919,30 грн 3% річних, 95084,35 грн інфляційних втрат, нарахованих за відповідний період; 3) ОСОБА_3 758747,17 грн заборгованості з виплати дивідендів/чистого прибутку за 2020 рік та 91610,92 грн 3% річних, 486112,21 грн інфляційних втрат, нарахованих за відповідний період; 4) АТ "ЗНВКІФ "АВАНПОСТ" 248 118,50 грн заборгованості з виплати дивідендів/чистого прибутку за 2020 рік та 403 852,55 грн інфляційних втрат, 42 907,51 грн 3% річних, нарахованих за відповідний період скасувати, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог повністю.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2025 у справі №924/901/25 та призначено її до розгляду на 19.02.2026 об 11:00.

У судове засідання, призначене на 19.02.2026, з`явився представник відповідача, інші учасники справи не забезпечили явку своїх повноважних представників, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду від 13.11.2025 прийнято до розгляду судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №910/6208/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітязь" до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення 2 489 079,86 грн.

У справі №910/6208/24 виникло питання щодо застосування приписів ст. 20 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у випадку стягнення на користь акціонера товариства чистого прибутку/дивідендів за відсутності рішення загальних зборів про їх виплату, з огляду на наявність різної судової практики Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Касаційний суд зауважив, що у постанові від 06.02.2025 у справі №910/13331/23 Верховним Судом зроблено висновок, що задоволення позовних вимог про стягнення дивідендів є можливим виключно за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу-учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати. Саме загальні збори в межах наданих їм повноважень приймають рішення про розподіл прибутку за підсумками відповідного року та, зокрема, мають право визначити спосіб розпорядження прибутком товариства в порядку, встановленому статтею 20 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік".

Відтак, порядок виплати акціонерам частини чистого прибутку встановлюється статтею 20 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" у сукупності з рішенням загальних зборів.

Натомість, у справі №910/6208/24, колегія суддів не погодилась з висновками, викладеними у справі №910/13331/23, оскільки вважає, що положення ч. 2 ст. 20 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" забезпечує виконання господарськими товариствами з корпоративними правами держави обов`язку з розподілу прибутку через виплату частини чистого прибутку у випадках, коли відповідне рішення не було прийняте загальними зборами, а тому носить характер спеціальної для певної категорії акціонерних товариств, за умови неприйняття рішення про розподіл дивідендів згідно із Законом України "Про акціонерні товариства".

Суд зазначає, що якщо зазначені у статті 20 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" суб`єкти не виконують свої зобов`язання щодо нарахування та виплати дивідендів до встановлених термінів, вони автоматично зобов`язані сплатити частину чистого прибутку і така норма має імперативний характер та не допускає дискреції у питаннях перерахування коштів лише до державного бюджету чи лише акціонерам.

Відтак, за умовами статті 20 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у акціонерного товариства наявний обов`язок прийняти рішення про розподіл дивідендів за звітній 2021 рік в порядку, визначеному Законом України "Про акціонерні товариства". А в разі неприйняття рішення про нарахування дивідендів до 01.05.2022, сплачувати до Державного бюджету України та іншим учасникам господарського товариства пропорційно розміру їх акцій (часток) у статутному капіталі господарського товариства частину чистого прибутку.

Отже, на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу, з метою відступу від висновку про те, що у випадку відсутності прийнятого рішення загальними зборами товариства щодо виплати чистого прибутку/дивідендів його учаснику, у товариства такий обов`язок щодо виплати відсутній.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням у частині стягнення з нього на користь позивачів дивідендів/чистого прибутку за 2020 рік, оскільки вважає, що їх виплата має відбуватись за рішенням загальних зборів товариства.

Однак враховуючи, що таке рішення про виплату дивідендів за підсумками 2020 року згідно законодавства не було прийнято (що призвело до відсутності визначення розподілу чистого прибутку, конкретного розміру дивідендів у відсотках від чистого прибутку; дати складення переліку акціонерів, які мають право на отримання дивідендів; способу виплати дивідендів тощо) вважає, що АТ "Хмельницькобленерго" не мало права та підстав для нарахування та виплати дивідендів за цей період.

19.02.2026 в судовому засіданні представник відповідача заперечила щодо зупинення провадження у даній справі, вказуючи, що у справі №910/6208/24 встановлюються обставини щодо застосування приписів Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік", натомість обставини даної справи стосуються застосування норм Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік".

Колегія суддів зазначає, що норми ч. 2 ст. 20 Закону "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та ч. 2 ст. 21 Закону "Про Державний бюджет України на 2021 рік" є повністю тотожними за змістом. Вказані правові норми містять ідентичний текст; регулюють однакове коло суб`єктів; встановлюють однакову умову - відсутність рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним; передбачають однаковий обов`язок - сплатити частину чистого прибутку державі та іншим учасникам пропорційно їх часткам; визначають однаковий мінімальний поріг - не менше 90%; встановлюють однаковий строк виконання обов`язку - до 1 липня року, що настає за звітним. Жодної відмінності у формулюваннях між цими двома нормами немає. Єдина відмінність - це бюджетний рік, до якого вони застосовуються: одна норма регулює прибуток за 2021 рік, інша - за 2022 рік.

З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що під час розгляду палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/6208/24 буде розглянуто питання застосування правових норм аналогічних за змістом з приписами ч. 2 ст. 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", щодо правомірності застосування якої у спірних правовідносинах також постає і перед судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2025 у справі № 924/901/25.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі, оскільки, у даному випадку подібність правовідносин у справах №910/6208/24 та №924/901/25 полягає в умовах застосування аналогічних за змістом правових норм (ч. 2 ст. 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та ч. 2 ст. 20 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік") щодо розподілу частини чистого прибутку товариств з корпоративними правами держави між акціонерами за відсутності прийнятого рішення загальних зборів. Також вбачається подібність суб`єктного складу правовідносин у даній справі №924/901/25 - товариство з корпоративними правами держави (Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго") та акціонери (Рудник Павло Юрійович, Лісничий Костянтин Миколайович, ОСОБА_3 , Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост") та у справі №910/6208/24 - товариство з корпоративними правами держави (Публічне акціонерне товариство "Укрнафта") та акціонер (Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітязь"). Крім того, аналогічними є предмети позовів в межах вказаних справ, зокрема стягнення частини чистого прибутку, 3% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що правовий висновок за результатами розгляду справи №910/6208/24 може вплинути на висновки суду у справі №924/901/25.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України та ч. 6 ст. 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Колегія суддів зауважує, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України , провадження у справі зупиняється у випадках встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Із метою забезпечення єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, апеляційний господарський суд вважає необхідним зупинити провадження у справі №924/901/25 до завершення розгляду в касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/6208/24.

Колегія суддів також зауважує, що Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/109447/17.

Керуючись ст.228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі №924/901/25 до завершення розгляду в касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/6208/24.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Хабарова М.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Мамченко Ю.А.