ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2026 р. Справа № 447/2108/19

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бонк Т.Б., Галушко Н.А.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача (скаржника) Цімко П.О., Папа Р.М. - керівник

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 Талалаєва О.Ю.

від відповідача-3 Бойко В.В.

від третіх осіб-1,2 не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Клен від 22 квітня 2025 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 24 березня 2025 року (повний текст підписано 03.04.2025), суддя Ділай У.І.

у справі № 447/2108/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Клен, с. Тростянець, Львівська область

до відповідача-1 Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області с. Тростянець, Львівська область

до відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Даниловича Андрія Петровича, с. Тростянець, Львівська область

до відповідача-3 Приватного підприємства Фірма Сомгіз, м. Львів

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, м Львів

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 , с. Тростянець, Львівська область

про скасування рішення, визнання недійсним та скасування результату земельного аукціону, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

встановив:

11 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Клен» звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області, Фізичної особи-підприємця Даниловича Андрія Петровича, Приватного підприємства «Фірма Сомгіз» та просило суд:

-визнати незаконним та скасувати рішення Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області №828 від 21.12.2016 «Про затвердження детального плану території для придорожнього сервісу площею 0,2894 га в с.Тростянець»;

-визнати незаконним та скасувати рішення Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області №1380 від 31.08.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердження стартової ціни продажу та умов продажу права оренди земельної ділянки на земельних торгах у формі аукціону»;

-скасувати державну реєстрацію 07.08.2017 Відділом у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області в Державному земельному кадастрі та державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно 07.09.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - земельної ділянки площею 0,2894 га з кадастровим номером :12:000:0262, яка розташована в с.Тростянець, Миколаївського району Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230), власник: Тростянецька сільська рада Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області, запис про право власності №22260273 від 07.09.2017;

-визнати недійсним та скасувати протокол №427 від 01.11.2017 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди терміном вісім років, земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0,2894 га. з кадастровим номером :12:000:262, що розташована за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с.Тростянець (в межах населеного пункту); категорія земель землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єкта придорожнього сервісу, (номер лоту 17816; організатор торгів Тростянецька сільська рада Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області; виконавець торгів: приватне підприємство «Фірма» СОМГІЗ»; переможець торгів: ОСОБА_2 ;

-визнати недійсним договір оренди від 01.11.2017року земельної ділянки площею 0,2894 га з кадастровим номером :12:000:0262, яка розташована в с.Тростянець (в межах населеного пункту) Миколаївського району Львівської області, який укладений строком на вісім років, між Тростянецькою сільською радою Тростянецької об`єднаної громади Миколаївського району Львівської області і ОСОБА_2 ;

-застосувати наслідки недійсності правочину та скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно 03.11.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди земельної ділянки площею 0,2894 га з кадастровим номером :12:000:0262 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230) за ОСОБА_2 , яка проведена державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області Практикою А.Г. на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37978232, номер запису про інше речове право: 23219721;

-визнати незаконним та скасувати рішення XXXVII сесії VII скликання Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області №3297 від 12.11.2019 «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що надається у власність шляхом викупу гр. ОСОБА_2 »;

-визнати недійсним укладений 02.12.2019 між Тростянецькою сільською радою Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області та ОСОБА_2 договір купівлі - продажу земельної ділянки загальною площею 0,2894 га, цільове призначення якої: 03.15 - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; вид використання: для будівництва та обслуговування об`єкта придорожнього сервісу, кадастровий номер :12:000:0262, яка розташована в АДРЕСА_1 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Сороколіт О.Г. (запис в реєстрі №2033);

-скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно 02.12.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,2894 га з кадастровим номером :12:000:0262 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230), власник ОСОБА_2 , запис про право власності №34407750.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 05 квітня 2023 року у справі № 447/2108/19 позов ТОВ «Клен» задоволено в повному обсязі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 квітня 2023 року скасовано; провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клен» до Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 , ПП «Фірма Сомгіз», треті особи: Відділ у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_1 в частині вимог про: визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області №828 від 21.12.2016; визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області №1380 від 31.08.2017; скасування державної реєстрації 07.08.2017 Відділом у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області в Державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 07.09.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнання недійсним та скасування протоколу №427 від 01.11.2017 земельних торгів; визнання недійсним договору оренди від 01.11.2017 земельної ділянки площею 0,2894 га; скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 03.11.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди земельної ділянки площею 0,2894 га закрито. Роз`яснено ТОВ «Клен», що розгляд вказаних вище вимог віднесено до юрисдикції господарського суду. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Клен» право протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до Львівського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією із зазначенням одного суду, до підсудності якого відноситься вирішення даного спору; в задоволенні позову ТОВ «Клен» до Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 , ПП «Фірма Сомгіз», треті особи: відділ у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення XXXVII сесії VII скликання Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області №3297 від 12.11.2019; визнання недійсним укладений 02.12.2019 між Тростянецькою сільською радою Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки; скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 03.11.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,2894 га відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 березня 2024 року справу № 447/2108/19 в частині вимог, щодо якої провадження закрито, направлено до Господарського суду Львівської області за встановленою юрисдикцією.

Отже предметом позову у цій справі є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Клен» до Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 , ПП «Фірма Сомгіз», треті особи: Відділ у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_1 про:

-визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області №828 від 21.12.2016;

-визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області №1380 від 31.08.2017;

-скасування державної реєстрації 07.08.2017 Відділом у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області в Державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 07.09.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

-визнання недійсним та скасування протоколу №427 від 01.11.2017 земельних торгів;

-визнання недійсним договору оренди від 01.11.2017 земельної ділянки площею 0,2894 га;

-скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 03.11.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди земельної ділянки площею 0,2894 га.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачами права постійного користування позивачем земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24 березня 2025 року у справі № 447/2108/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат: присуджено до стягнення з позивача на користь відповідача-2 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та з позивача на користь відповідача-3 22 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не надано та матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів розроблення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування, висновку про надання земельної ділянки, акту погодження меж земельної ділянки, рішення органу місцевого самоврядування тощо, та доказів реєстрації державного акту на постійне користування земельною ділянкою, а долучений позивачем технічний звіт Львівського державного сільськогосподарського інституту не має погодження органу місцевого самоврядування. Судом встановлено, що матеріали справи не містять відповідної земельно-кадастрової документації, складеної в період видачі спірного акту; рішення Бродківської сільської ради народних депутатів Миколаївського району Львівської області, на підставі якого мав би видаватися державний акт, у Тростянецькій сільській раді (правонаступник Бродківської сільської ради) відсутні та суду не подано; відповідно до відповідей архівного відділу Стрийської РДА на запити сільської ради таке рішення у переліку рішень Бродківської сільської ради за 1993 рік відсутнє; книга записів державних актів, державні акти на земельні ділянки, графічна інформація (схеми) на державне зберігання в архів не поступали, тому факт видачі державного акту ТОВ «Клен» архів підтвердити не може. За інформацією Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та відповідно до наявних у Відділі Книг записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею, на території Миколаївської районної ради та Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі записи про реєстрацію державних актів на право постійного користування землею виданих ТОВ «Клен» та «Агробудсервіс» відсутні. З метою з`ясування обставин справи місцевий господарський суд при вирішенні цього спору оглядав архівні документи та встановив, що відповідних документів, зокрема, рішення органів місцевого самоврядування про передачу в постійне користування 0,10 га землі ТОВ «Клен» та реєстрації Державного акту на право користування землею серії Б №039622, в архівах немає. Крім того, суд також зауважив, що до формування земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0262 відомостей про реєстрацію права за ТОВ «Клен» на нерухоме майно нежитлову будівлю загальною площею 195,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , державні реєстри також не містили. Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається у позовній заяві та обрано неефективний спосіб захисту.

В частині стягнення витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу, рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується, що інтереси відповідача-2 представляла Талалаєва Олена Юріївна - адвокат Адвокатського об`єднання «Юхименко і партнери»; обставини цієї справи представнику відомі, позиція протягом часу розгляду справи не змінювалась, як власне і позиція ОСОБА_2 та доводи, якими останній її обґрунтовував, зважаючи на заперечення позивача та неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, суд вважав заявлену суму компенсації витрат відповідача-2 надмірною, тому присудив до стягнення такі витрати частково у розмірі 30 000 грн. В задоволенні решти вимог (10 000 грн) суд відмовив.

Щодо витрат відповідача-3 на професійну правничу допомогу, суд перевіривши зміст виконаних робіт та їх обсяг, включених в розрахунок вартості наданих послуг, виходячи із критерію розумності їхнього розміру, дійшов висновку, що 1500 грн за 1 годину роботи є обґрунтованою ставкою оплати послуг адвоката та заявлені витрати відповідача-3 є співмірними зі складністю справи та зазначені вимоги відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, відтак, дійшов висновку про задоволення заяви відповідача-3 в повному обсязі (з урахуванням заявленого зменшення суми витрат) та стягнення з позивача на користь відповідача-3 22500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Клен» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24 березня 2025 року у справі № 447/2108/19 та ухвалити нове, яким позов задоволити в повному обсязі. Зокрема зазначає, що внаслідок спірних дій та рішень відповідачів було порушено право користування ТОВ «Клен» земельною ділянкою площею 0,1 га в с. Тростянець. Скаржник, зокрема звертає увагу, що Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №150, а до вказаного державного акту долучено схему земельної ділянки та опис меж; в матеріалах справи наявний Технічний звіт по видачі державного акту на право користування землею АТ «Агробудсервіс» (суміжний землекористувач) та ТОВ «Клен», виготовлений Львівським державним сільськогосподарським інститутом, проте суд помилково не взяв його до уваги. Також зазначає, що судом не надано оцінки підготовленому на замовлення позивача висновку експерта за результатами земельно-технічної експертизи № 01/11-24 щодо визначення накладання земельних ділянок в с. Тростянець Стрийського району Львівської області від 16.12.2024 р., яким встановлено накладення земельної ділянки площею 0,2894 га, кадастровий номер :12:000:0262 на земельну ділянку площею 0,1 га, що належить ТОВ «Клен» на підставі Державного акту на право постійного безстрокового користування землею серія Б №039622. Зважаючи на вказане, наголошує, що Тростянецькою сільською радою Тростянецької ОТГ при прийнятті рішення про затвердження детального плану території для придорожнього сервісу площею 0,2894 га в с. Тростянець, формуванні земельної ділянки площею 0,2894 га та подальшому укладанні договору оренди від 01.11.2017 р. на земельну ділянку з ФОП Даниловичем А.П., неправомірно обмежено право користування земельною ділянкою площею 0,1 га, яка перебуває в постійному користуванні ТзОВ «Клен». Також посилається на п.5 постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 р. № 562-ХІІ «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 05.05.1993 р. №3180-ХІІ) згідно з яким, громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Щодо оскарження рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позивача судових витрат, апелянт звертає увагу на те, що зміст заяви ФОП Даниловича А.П., а також долучені до неї документи не підтверджують понесення витрат на надання правової допомоги, які б обумовлювались необхідністю, не дають можливості визначити фактичний обсяг надання правової допомоги (витрачений час на вчинені дії чи підготовку процесуальних документів, обсяг наданої правової допомоги та ін.), а тому не підтверджують зазначених витрат, як і не дають можливість провести розрахунок витрат за фактично надану правову допомогу. Також вважає, що заявлені ПП «Фірма Сомгіз» витрати є неспівмірними зі складністю справи (заявленою позовною вимогою яка стосується цього учасника), не відповідає критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг не відповідають критерію реальності таких витрат, а їх стягнення очевидно становитиме надмірний тягар ТОВ «Клен».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 (ФОП Данилович А.П.) просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції були досліджені відповіді державних органів щодо наявності у таких інформації про вказаний Державний акт, а також в судовому засіданні суд оглядав усі архівні документи за вказаний період, тобто з 1993 року (оскільки дата реєстрації ТОВ «Клен» саме у 1993 році) та встановив відсутність будь-якого рішення Бродківської сільської ради про передачу у постійне користування земельної ділянки для ТОВ «Клен»; у розпорядженні позивача є лише державний акт без жодного іншого обов`язково документу, який би підтверджував дійсне передання такої земельної ділянки у користування. Щодо наданого позивачем технічного звіту, зазначає, що такий не підтверджує законність передачі земельної ділянки позивачу; при цьому вказаний звіт наданий в копії та на прохання суду і сторони відповідача надати оригінал такого звіту, позивач вказав про те, що у нього такий відсутній. Водночас, звертає увагу, що такий звіт не затверджувався органом місцевого самоврядування та у звіті вже є покликання на Державний акт, тобто якщо такий і виготовлявся, то це не був документ на підставі якого видавався державний акт, та на підставі якого формувалась земельна ділянка для передачі у постійне користування. Також наголошує, що для отримання земельної ділянки у користування визначалася відповідна процедура, яка передбачалася у ст.19 Земельного кодексу 1990 року, однак позивачем не надано суду жодних документів, які б підтверджували дотримання процедури щодо надання йому земельної ділянки в користування. Наголошує, що Державний акт не зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право постійного користування, оскільки відомості про реєстрацію за № 150 та № 151 в такій книзі відсутні; такий акт не відповідає встановленій формі та не містить посилання на будь-яке рішення органу місцевого самоврядування. Також наголошує, що вже після укладення Тростянецькою сільською радою договору оренди з ФОП Даниловичем А.П., 16.03.2018 року ТОВ «Клен» зареєструвало право власності на нежитловий будинок, який знаходиться поза межами земельної ділянки, яка надана в оренду ФОП Даниловичу А.П. Разом з цим, зазначає, що такий договір, який позивач оскаржує, припинив свою дію, оскільки між сторонами 02.12.2019 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки.

У письмових поясненнях відповідач-3 (ПП «Фірма Сомгіз») просить у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Клен» в частині скасування рішення Господарського суду Львівської області від 24.03.2025 про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним та скасування протоколу № 427 від 01.11.2017 земельних торгів у формі аукціону та в частині стягнення з ТОВ «Клен» на користь ПП «Фірма «Сомгіз» 22 500 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити, а оскаржуване рішення в цих частинах залишити без змін. Зокрема, зазначає, що вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів чи самих торгів є неналежними та неефективними способами захисту та крім того, за певних обставин можна оскаржити правочин, а не протокол. Наголошує на висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 483/448/20, викладеному в постанові від 28.09.2022, яка стосувалася правовідносин щодо продажу права оренди земельної ділянки на земельних торгах. Щодо доводів апелянта в частині стягнення судових витрат зазначає, що понад 50% із заявленої суми судових витрат (тобто 13 500 грн) оплачено відповідачем-3 адвокату за представництво його прав та законних інтересів в судових засіданнях у Господарському суді Львівської області, відтак, вважає загальний розмір таких витрат співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих адвокатом послуг.

Керівник та представник позивача (скаржника) в судових засіданнях вимоги апеляційної скарги підтримали, просили такі задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24 березня 2025 року у справі № 447/2108/19 та ухвалити нове, яким позов задоволити в повному обсязі, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів-2,3 в судових засіданнях проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення, з підстав, наведених у відзиві та поясненнях на апеляційну скаргу.

Представники відповідача-1 та третіх осіб-1,2 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.12 ст.270 ГПК України).

Оскільки явка представників відповідача-1 та третіх осіб-1,2 в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право користування землею серії Б № 039622, 1993 року, виданого Бродківською сільською радою народних депутатів Миколаївського району Львівської області, Товариству з обмеженою відповідальністю «Клен» закріплено в постійне користування 0,10 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для промислового будівництва. В акті зазначено, що такий зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 150. До вказаного державного акту долучено схему земельної ділянки та опис меж. Суміжним землекористувачем вказано «Агробудсервіс».

Відповідно до Державного акту на право користування землею серії Б № 039621, Акціонерному товариству «Агробудсервіс» с.Тростянець, Миколаївського району Львівської області закріплено в постійне користування 1,37 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для промислового будівництва. В акті зазначено, що такий зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 151. До вказаного державного акту долучено схему земельної ділянки та опис меж.

У 1993 році на замовлення АТ «Агробудсервіс» та ТОВ «Клен» Науково-дослідним сектором Земекспедиція Львівського державного сільськогосподарського інституту виготовлено технічний звіт по видачі державного акту на право користування землею АТ «Агробудсервіс» та ТОВ «Клен» с. Тростянець Миколаївського району Львівської області. До вказаного звіту долучено акти про встановлення меж ділянки площею 0,10 га, що передається в користування ТОВ «Клен» та ділянки площею 1,37 га, що передається в користування АТ «Агробудсервіс», робочий план теодолітної зйомки.

Рішенням Тростянецької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 828 від 21 грудня 2016 року затверджено детальний план території для придорожнього сервісу площею 0,2894 га в селі Тростянець Миколаївського району Львівської області.

Рішенням Тростянецької сільської ради № 1380 від 31 серпня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2894 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, кадастровий номер :12:000:0262, яка розташована в с. Тростянець Миколаївського району Львівської області; виставлено до продажу на земельних торгах у формі аукціону право оренди вказаної земельної ділянки терміном на 8 років.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Тростянецька сільська рада Тростянецької ОТГ Миколаївського району Львівської області є власником земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0262 (номер запису про право власності 22260273 від 07.09.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230). Відомості про обмеження в користуванні земельної ділянки не зареєстровані.

01 листопада 2017 року відбувся аукціон з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності несільськогосподарського призначення площею 0,2894 га кадастровий номер :12:000:0262.

Відповідно до протоколу № 427 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 01.11.2017, номер лоту 17816, переможцем земельних торгів з продажу права оренди вказаної вище земельної ділянки визначено ФОП Даниловича А.П.

01 листопада 2017 року Тростянецькою сільською радою ОТГ Миколаївського району Львівської області з переможцем аукціону ФОП Даниловичем А.П. укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2894 га, кадастровий номер :12:000:0262.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 07.11.2017, номер запису 23219721, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230, Данилович А.П. є орендарем земельної ділянки кадастровий номер 0:12:000:0262.

16 березня 2018 року за ТОВ «Клен» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю загальною площею 195,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 117722614 від 20.03.2018 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230).

На замовлення ТОВ «Клен», Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гео-Транс» та Сертифікованим інженером-землевпорядником Савкою Я.В. виготовлено схему накладення земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ТОВ «Клен» згідно Державного акту 1993 року та земельної ділянки, наданої в оренду ФОП Даниловичу А.П.

Крім цього, судом встановлено, що рішенням Тростянецької сільської ради № 1821 від 21 червня 2018 відмовлено у наданні дозволу ТОВ «Клен» на виготовлення технічної документації для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель в с. Тростянець площею 0,1 га, у зв`язку із невідповідністю землевпорядній та містобудівній документації.

Рішенням Тростянецької сільськи ради № 2041 від 25 липня 2018 року надано згоду на передачу земельної ділянки площею 0,2894 га кадастровий номер :12:000:0262, що перебуває в оренді Даниловича А.П. в суборенду в межах умов, визначених договором оренди від 01.11.2017, без зміни цільового призначення.

Рішенням Тростянецької сільської ради № 3297 від 12 листопада 2019 року вирішено продати Даниловичу А.П. земельну ділянку площею 0,2894 га кадастровий номер :12:000:0262, для будівництва та обслуговування придорожнього сервісу в АДРЕСА_1 .

02 грудня 2019 року Тростянецькою сільською радою укладено з Даниловичем А.П. договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2894 га, кадастровий номер :12:000:0262.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових право на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 34407750 від 02.12.2019, Данилович А.П. є власником земельної ділянки площею 0,2894 га, кадастровий номер :12:000:0262.

За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 23 жовтня 2020 року, Державний акт на право користування землею Б № 039622 в архівному відділі відсутній; документація, яка стала підставою для видачі зазначеного Державного акту в місцевий фонд документації із землеустрою не надходила.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Клен» звернулося до суду з цим позовом до відповідачів: Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, ФОП Даниловича А.П., ПП «Фірма Сомгіз» про: -визнання незаконним та скасування рішень Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області № 828 від 21.12.2016 та №1380 від 31.08.2017; -скасування державної реєстрації 07.08.2017 проведеної Відділом у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області в Державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 07.09.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; -визнання недійсним та скасування протоколу земельних торгів № 427 від 01.11.2017; -визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 0,2894 га від 01.11.2017; -скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно від 03.11.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди земельної ділянки площею 0,2894 га.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ч.1 ст.13 Конституції України).

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно ст.22 ЗК України від 18.12.1990 року (чинного на час видачі Державного акту) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (державного акту).

До відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території зокрема, належала передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

13 березня 1992 року Верховна Рада України прийняла постанову № 2201-XII "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею", в якій було закріплено, зокрема, форму державного акта на право постійного користування землею; водночас доручено Кабінету Міністрів України організувати виготовлення в необхідній кількості бланків зазначених державних актів та забезпечення ними місцевих Рад народних депутатів. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

Як встановлено судом, позивач при зверненні з цим позовом до суду, посилається на належне йому право користування земельною ділянкою відповідно до Державного акту на право користування землею серії Б № 039622, 1993 року, яким ТОВ «Клен» закріплено в постійне користування 0,10 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для промислового будівництва. В Акті зазначено, що такий зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 150. До вказано державного акту долучено схему земельної ділянки та опис меж. Суміжним землекористувачем вказано «Агробудсервіс». Також позивач подав копію Технічного звіту по видачі державного акту на право користування землею АТ «Агробудсервіс» та ТОВ «Клен», виготовлений Львівським державним сільськогосподарським інститутом.

Водночас судом встановлено, що позивачем не надано та матеріали справи не містять відповідної земельно-кадастрової документації, складеної в період видачі наведеного вище акту.

Будь-які рішення Бродківської сільської ради народних депутатів Миколаївського району Львівської області, на підставі яких мав би видаватися зазначений Державний акт, у Тростянецькій сільській раді (яка є правонаступником Бродківської сільської ради) - відсутні та суду не надано.

Судом враховано, що згідно з відповідями архівного відділу Стрийської РДА від 17.09.2024 № 04-03-02/1302 та від 17.09.2024 № 04-03-02/1307 на запити сільської ради, таке рішення у переліку рішень Бродківської сільської ради за 1993 рік відсутнє. Книга записів державних актів, державні акти на земельні ділянки, графічна інформація (схеми) на державне зберігання в архів не поступали, тому факт видачі державного акту ТОВ «Клен» архів підтвердити не може.

Згідно з інформацією Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та відповідно до наявних у Відділі Книг записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею, на території Миколаївської районної ради та Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі записи про реєстрацію державних актів на право постійного користування землею виданих ТОВ «Клен» та «Агробудсервіс» відсутні.

Як зазначено в рішенні місцевого господарського суду під час розгляду справи з метою з`ясування обставин справи господарський суд оглядав архівні документи та відповідних документів, зокрема, рішень органів місцевого самоврядування про передачу ТОВ «Клен» в постійне користування 0,10 га землі та щодо реєстрації Державного акту на право користування землею серії Б № 039622, в архівах немає.

Враховуючи наведене вище, судом встановлено відсутність належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження надання позивачу земельної ділянки в користування, а саме: доказів розроблення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування; висновку про надання земельної ділянки; акту погодження меж земельної ділянки; рішення органу місцевого самоврядування про надання позивачу земельної ділянки в постійне користування, а також відсутні докази, які б підтверджували реєстрацію Державного акту на право користування землею серії Б № року; позивачем такі докази суду не надано та у матеріалах справи вони відсутні.

Водночас, наданий позивачем технічний звіт Львівського державного сільськогосподарського інституту не містить погодження органу місцевого самоврядування, а Державний акт, на який позивач посилається як на доказ, що підтверджує право користування землею, не відповідає формі державного акту на право постійного користування землею, затвердженій постановою Верховної Ради України № 2201-XII від 13 березня 1992 року «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею», чинною станом на 1993 рік (рік видачі акту). У вказаному акті також відсутнє посилання на рішення органу місцевого самоврядування.

Вказаною постановою також визнано такою, що втратила чинність, постанову Верховної Ради Української РСР від 27 березня 1991 року «Про форми державних актів на право володіння або користування землею і Положення про порядок надання і вилучення земельних ділянок".

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання йому в користування земельної ділянки, у відповідності до вимог чинного на той час законодавства (1993 року), а відтак, не доведено порушення відповідачами його прав, внаслідок надання відповідачу-2 в оренду земельної ділянки площею 0,2894 га кадастровий номер :12:000:0262, яка розташована в с. Тростянець (в межах населеного пункту) Миколаївського району Львівської області.

Крім цього, суд звертає увагу, що рішенням Тростянецької сільської ради № 3297 від 12 листопада 2019 року вказану земельну ділянку вирішено продати відповідачу-2 та 02 грудня 2019 року укладено відповідний договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових право на нерухоме майно Данилович А.П. є власником земельної ділянки площею 0,2894 га, кадастровий номер :12:000:0262 (номер запису про право власності 34407750 від 02.12.2019), з огляду на що, оспорення позивачем договору оренди земельної ділянки від 01.11.2017 та державної реєстрації права оренди не є ефективним, як і оскарження рішень органу місцевого самоврядування, які є виконаними.

Щодо вимоги про визнання недійсним та скасування протоколу земельних торгів № 427 від 01.11.2017, враховуючи висновки Верховного Суду з цього питання, така вимога також є неналежним та неефективним способом захисту.

Судом також враховано, що до моменту формування земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0262 відомостей про реєстрацію права власності ТОВ «Клен» на нерухоме майно нежитлову будівлю загальною площею 195,1 кв.м за адресою: с. Тростянець, вул. Зелена, 3А Миколаївського району Львівської області, державні реєстри не містили.

Як підтверджується матеріалами справи, 31.07.2017 Тростянецька сільська рада звернулась до державного кадастрового реєстратора із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2894 га, яка розташована за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Тростянець. За результатами перевірки, зважаючи на відсутність передбачених Законом підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки, державним кадастровим реєстратором здійснено державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: Львівська обл., Миколаївський р-н, с. Тростянець, площею 0,2894 га від 07.08.2017 та присвоєно кадастровий номер: :12:000:0262, категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Після державної реєстрації земельної ділянки та після проведення оспорюваного аукціону, ТОВ «Клен» 16.03.2018 зареєструвало право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 195,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 117722614 від 20.03.2018 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230).

Стаття 92 ЗК України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення осіб.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005, громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом.

Водночас, позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання йому в користування земельної ділянки у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, а відтак, і порушення відповідачами його прав та законних інтересів.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову ТОВ «Клен».

Щодо стягнення судових витрат, колегія суддів зазначає наступне:

В силу положень ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40 000 грн, понесених під час розгляду справи судом першої інстанції, відповідач-2 надав суду такі докази: копію договору про надання правової допомоги від 03 грудня 2021 року, укладеного між відповідачем-2 та Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери»; копію додатку до договору № 1 від 30.12.2023; копію додатку до договору № 2 від 19.03.2024; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 26.02.2024; копію ордера серії ВС №1280480 від 08.05.2024 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 1809 від 01.12.2010, видані адвокату О.Ю. Талалєвій.

Згідно з п.1.1 Договору від 03.12.2021 адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання такої правової допомоги та фактичні витрати необхідні для виконання договору.

За надання правової допомоги, передбаченої договором, клієнт оплачує адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого визначається, зокрема, відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги, що підписується обома сторонами (п.3.2 Договору від 03.12.2021).

У відповідності до п.1 додатку до договору № 2 від 19.03.2024 Адвокатське об`єднання «Юхименко і партнери» надає клієнту правову (правничу) допомогу на умовах і в порядку, що визначені договором, пов`язану із розглядом справи № 447/2108/19.

У п.4 додатку до договору №2 від 19.03.2024 сторони погодили, що за надання правової допомоги, передбаченої п.1 додатку № 2 від 19.03.2024, клієнт виплачує адвокатському об`єднанню гонорар в розмірі 40 000 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 26.02.2025 адвокатське об`єднання надало такі послуги: підготовка пояснень по справі, підготовка заперечень про призначення судової експертизи та про колегіальний розгляд, участь в судових засіданнях. Вартість наданих послуг 40 000 грн.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 22 500 грн, понесених під час розгляду справи судом першої інстанції, відповідач-3 надав суду такі докази: копію договору про надання правової допомоги № 14/20 від 18 червня 2020 року, укладений між відповідачем-3 та Адвокатським бюро «Вікторії Бойко»; копію додаткового договору від 03.05.2024; копії актів прийому-передачі наданих послуг від 26.06.2024, від 21.10.2024, від 31.12.2024, від 28.02.2025; копію ордера серії ВС № 1278716 від 29.04.2024, виданого адвокату В.В. Бойко.

Відповідно до п.1.1 Договору від 18.06.2020 адвокатське бюро зобов`язується за замовленням клієнта надавати йому правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надану правову допомогу та фактичні витрати, понесені виконавцем при виконанні договору в порядку та розмірі, що встановлені цим договором.

За надання правової допомоги клієнт сплачує виконавцю гонорар. Розмір гонорару становить 1 000 грн за одну годину роботи адвоката при наданні правової допомоги (п.п.2.1-2.2 Договору від 18.06.2020).

Згідно з п.1 додаткового договору від 03.05.2024 клієнт надає, а виконавець приймає замовлення на надання правничої допомоги у справі № 447/2108/19, що перебуває в провадженні Господарського суду Львівської області.

У п.3 додаткового договору від 03.05.2024 сторони погодили, що розмір гонорару становить: ознайомлення із матеріалами та подання відзиву 10 000 грн; подання заперечень на відповідь на відзив 8 000 грн; участь в одному судовому засіданні незалежно від його тривалості 1 500 грн; надання інших видів правничої допомоги 1 500 грн за одну годину.

Відповідно до актів прийому-передачі наданих послуг Адвокатське бюро «Вікторії Бойко» надало такі послуги: представництво в судових засідання, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання відзиву.

Так, відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.5-7, ч.9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладено в пунктах 33-34, 37 додаткової постанови від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Проаналізувавши подані відповідачами-2,3 докази на підтвердження понесення ними витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, враховуючи предмет спору у цій справі, об`єм матеріалів справи, кількість судових засідань та поведінку сторін, виходячи також із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відшкодування за рахунок позивача судових витрат відповідачу-2 в сумі 30 000 грн та відповідачу-3 в сумі 22 500 грн.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 24 березня 2025 року у справі № 447/2108/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клен» без задоволення.

Матеріали справи № 447/2108/19 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 16 лютого 2026 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Галушко Н.А.