номер провадження справи 3/106/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 Справа №908/2970/24

м. Запоріжжя, Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,

за участю секретаря судового засідання Данилейко К.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу:

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код юридичної особи 40075815)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3» (вулиця Загорська, будинок 15, місто Запоріжжя, 69013; ідентифікаційний код юридичної особи 25477298)

про стягнення коштів,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Савчук Олександр Сергійович, довіреність від 09.12.2025;

Федоряка Олександр Олександрович, довіреність від 09.12.2025;

представник відповідача: не з`явився.

РУХ СПРАВИ.

12.11.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» (скорочене найменування АТ «Укрзалізниця») до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3» (скорочене найменування ТОВ «МКК №3») про стягнення платежів, зборів, які виникли через затримку вагона з вантажем під час перевезення з вини відправника, у розмірі 17 552,04 грн. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн просить покласти на відповідача.

Одночасно позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 справу №908/2970/24 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 14.11.2024 відкрито провадження у справі №908/2970/24; присвоєно справі номер провадження 3/106/24; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки ,в тому числі право відповідачу подати заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

28.11.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

28.11.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву. З підстав, викладених у відзиві, проти позову заперечує, у задоволенні позову просить відмовити повністю.

28.11.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем заявлено клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили рішеннями у справах №908/2951/24, №908/2952/24, №908/2953/24, №908/2955/24.

29.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

03.12.2024 через систему «Електронний суд» позивач подав до суду відповідь на відзив.

03.12.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача щодо зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.12.2024 постановлено розглядати справу №908/2970/24 за правилами загального позовного провадження; розгляд справи здійснювати зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче судове засідання призначено на 27.12.2024 об 11:00 год.; учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

06.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

13.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

23.12.2024 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач просить відмовити позивачу в долучені до матеріалів справи (залишити без розгляду) додані до додаткових пояснень від 13.12.2024 документи, а також відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.12.2024 відкладено підготовче судове засідання на 21.01.2025 об 11:30 год.

06.01.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на додаткові пояснення позивача.

13.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі №908/2970/24, відповідно до яких позивач просить долучити до матеріалів справи дані пояснення з долученими документами та врахувати їх при розгляді справи.

15.01.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач просить відмовити позивачу в долучені до матеріалів справи (залишити без розгляду) додані до додаткових пояснень від 13.01.2025 р. документи, а також відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.01.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; відкладено підготовче засідання до 12.02.2025 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 12.02.2025 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями Господарського суду Запорізької області у справах №908/2951/24, №908/2952/24, №908/2955/24 за позовами Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3» про стягнення штрафу за неправильне зазначення маси вантажу в накладних.

14.01.2026 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку із набранням чинності рішеннями Господарського суду Запорізької області у справах №908/2951/24, №908/2952/24, №908/2955/24.

Ухвалою суду від 21.01.2026 поновлено провадження у справі. Підготовче засідання суду призначено на 29.01.2026 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 29.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2026 о 12:00 год.

У судовому засіданні 17.02.2026 технічна фіксація здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов повністю, просить позовні вимоги задовольнити.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 17.02.2026. Про причини неявки суду не повідомив. Про дату та час судового засідання відповідач був належним чином повідомлений.

Згідно із наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа ухвала суду від 29.01.2026 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті доставлена до електронного кабінету відповідача 29.01.2026.

Також про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного вебпорталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»: //reyestr.court.gov.ua/. Названий вебпортал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Запорізької області у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання, як відзиву на позову заяву, так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.

У судовому засіданні 17.02.2026 судом безпосередньо досліджені докази, які наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 17.02.2026 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку з відшкодування Перевізнику (позивачу) витрат, пов`язаних із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, у відповідності до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №45-25477298/2020-0001 від 16.03.2020.

За час затримки вагона № 62401005 з 14.07.2024 10 год. 40 хв. до 15.07.2024 12 год. 20 хв., вагонів № № 65289761, 61434775 з 14.07.2024 10 год. 40 хв. до 15.07.2024 12 год. 25 хв. по станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці через усунення комерційної несправності, що загрожує безпеці руху, позивачем були нараховані наступні платежі, згідно акту загальної форми ГУ-23 № 3262 від 18.07.2024:

- плата за користування вагонами 4549, 90 грн;

- збір за зберігання вантажів у вагонах 4275,60 грн;

- збір за маневрову роботу 3007,40 грн;

- довідка про перевезення, телеграфом 1634, 40 грн;

- збір за зважування на вагах залізниці 1159,40 грн.

Крім того ПДВ: 2925,34 грн. Всього 17 552,04 грн.

Відмова відповідача здійснити оплату зазначених сум стала підставою для звернення до суду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що під час доставки вантажу 14.07.2024 Українською залізницею на попутній (проміжній) станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці було здійснено переважування вагонів №61434775, №65289761, № 62401005.

Переважування вантажу залізницею оформлено актами загальної форми:

№50513 від 14.07.2024, на підставі якого було складено односторонній комерційний акт №450005/285 від 14.07.2024 (по вагону № 61434775);

№50512 від 14.07.2024, на підставі якого було складено односторонній комерційний акт №450005/282 від 14.07.2024 (по вагону № 65289761);

№50514 від 14.07.2024, на підставі якого було складено односторонній комерційний акт №450005/284 від 14.07.2024 (по вагону № 62401005).

Документи, які складені позивачем у кожному випадку начебто комерційної несправності містять недостовірну інформацію, а відповідно не можуть бути належними і допустимими доказами і, як наслідок, не є підставою для притягнення ТОВ «МКК № 3» до відповідальності у вигляді штрафів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Відповідно до електронного повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №45-25477298/2020-0001 від 16.03.2020 AT «Укpзaлiзниця» засвідчило прийняття від ТОВ «МКК №3» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі Договір).

Отже, ТОВ «МКК №3» було приєднано AT «Українська залізниця» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

За пунктом 1.1. предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / a6o вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з пунктом 1.4. надання послуг за Договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Відповідно до п. 2.1.5 Договору про надання послуг встановлено, що Замовник зобов`язаний відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

У липні 2024 року від ТОВ «МКК №3» за накладними №45824547, №45768843 зі станції Растуща Придніпровської залізниці на станцію Краматорськ Донецької залізниці було прийнято до перевезення вагони: №61434775, №65289761, №62401005, з вантажем «Щебень гранитний фракции 10х20».

При проходженні вагонів по ст. Запоріжжя Jliвe Придніпровської залізниці проведено контрольне зважування вагонів №65289761, №61434775, №62401005 на справних електронних вагонних вагах ст. Запоріжжя Ліве заводський номер №031, держ. повірка 06.06.2024, прийнятих до обліку CП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» під №87.

У результаті було встановлено, що:

- маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №45824547 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу, встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме:

номер накладної: 45824547;

номер вагону: 61434775;

маса нетто по накладній: 69700 кг;

мaca нетто при перевірці:70750 кг;

рiзниця: +1050кг i більше вантажопід`ємності вагону на 750 кг;

- маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №45768843 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу, встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме:

номер накладної: 45768843;

номер вагону: 65289761;

мaca нетто по накладній: 68700 кг;

мaca нетто при перевірці:70050 кг;

різниця: +1350 кг i більше вантажопід`ємності вагону на 1050 кг;

- маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №45824547 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу, встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме:

номер накладної: 45524547;

номер вагону: 62401005;

мaca нетто по накладній: 69400 кг;

мaca нетто при перевірці: 70500 кг;

різниця: +1100кг i більше вантажопід`ємності вагону на 500 кг.

За цим фактом станцією Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці складено акти загальної форми №№50512, 50513, 50514 від 14.07.2024 та надано телеграфні повідомлення на станцію відправлення Растуща Придніпровської залізниці №316, №315, №314 від 14.07.2024. Вагони №№65289761, 61434775, 62401005 були затримані для усунення комерційної несправності, що загрожує безпеці pyxy.

Також станцією Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці складено комерційні акти №460005/285 від 14.07.2024, №460005/282 від 14.07.2024, №460005/284 від 14.07.2024.

За час затримки вагона №62401005 з 14.07.2024 10 год. 40 хв. до 15.07.2024 12 год. 20 хв., вагонів № №65289761, 61434775 з 14.07.2024 10 год. 40 хв. до 15.07.2024 12 год. 25 хв. по станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці через усунення комерційної несправності, що загрожує безпеці руху, позивачем були нараховані наступні платежі, згідно акту загальної форми ГУ-23 № 3262 від 18.07.2024:

- плата за користування вагонами 4549,90 грн;

- збір за зберігання вантажів у вагонах 4275,60 грн;

- збір за маневрову роботу 3007,40 грн;

- довідка про перевезення, телеграфом 1634,40 грн;

- збір за зважування на вагах залізниці 1159,40 грн.Крім того ПДВ: 2925,34 грн. Всього 17 552,04 грн.

Нараховані платежі були включені до накопичувальної картки №23079001 в загальному розмірі 17 552,04 грн, яка була підписана представником відповідача із зауваженнями.

Відмова відповідача здійснити оплату зазначених сум стала підставою для звернення з цим позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до ч. 3 ст.11, ч. 1 ст.13 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Між сторонами укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №45-25477298/2020-0001 від 16.03.2020.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» (редакція від 31.10.2025 №273/96-ВР) законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Частиною 2 вищезазнеченої статті передбачено, що нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ч. 2 ст. 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 2 Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

У статті 5 Статут залізниць України зазначено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 6 Статут залізниць України накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статут залізниць України та «Правила перевезень вантажів», затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а саме «Правила оформлення перевізних документів», передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі-ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно з п. 2.1 та 2.2 розділу 2 «Правил оформлення перевізних документів», графи «Маса вантажу в кг. визначена відправником» та «Спосіб визначення маси» заповнюються відправником.

Відповідно до ст. 37 Статут залізниць України та п. 5 «Правил приймання вантажів до перевезення» маса вантажу визначається відправником.

Як передбачено п. 2.3 «Правил оформлення перевізних документів», правильність внесених в накладну відомостей своїм підписом засвідчує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Пунктом 28 «Правил приймання вантажів до перевезення» передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Статут залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У п. 3 ст. 32 Статуту залізниць України зазначено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про залізничний транспорт» розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Відповідно до ст. 124 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт, підприємство (організація) зобов`язані також відшкодувати залізниці збитки, завдані внаслідок пошкодження рухомого складу, перевантаження, неправильного навантаження, застосування неякісної упаковки або неправильного кріплення вантажу.

Пунктом 1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів визначено, що платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника.

Пунктом 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів визначено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Розрахунок зборів здійснюється на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво №1) та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затв. Наказом №317 від 26.03.2009p Міністерства транспорту та зв`язку України та зареєстровано в Мін`юсті 15.04.2009 за № 340/16356).

Наказом Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 №441 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 червня 2022p. за № 689/38025) внесені зміни до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними пocлуги. В змінах зазначено,що коефіцієнт для тарифів, плат та зборів, що вказані в розділах II i III Збірника тарифів; плати за користування вагонами i контейнерами, що вказана в розділі V Збірника тарифів, 5,139.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції i вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів ix номери (п. 8 Правил користування вагонами i контейнерами).

Позивачем до матеріалів справи надані копії акті в загальної форми №3262 від 18.07.2024, №№50512, 50513, 50514 від 14.07.2024, №№50519, 50520, 50521 від 15.07.2024, №15207 від 15.07.2024, а також комерційні акти №450005/285 від 14.07.2024, №450005/282 від 14.07.2024, №450005/284 від 14.07.2024.

З наданих документів вбачається допущення відповідачем випадків неправильності зазначення в перевізних документах маси вантажу.

Крім того, комерційні акти №450005/285 від 14.07.2024 (по вагону №61434775), №450005/282 від 14.07.2024 (по вагону №65289761), №450005/284 від 14.07.2024 (по вагону №62401005) були предметом розгляду судових спорів між позивачем та відповідачем. Господарські суди дійшли висновку, що комерційні акти №450005/285 від 14.07.2024 (по вагону №61434775), №450005/282 від 14.07.2024 (по вагону №65289761), №450005/284 від 14.07.2024 (по вагону №62401005) оформлені належним чином уповноваженими особами та підтверджують факт розбіжності між фактичною та заявленою масою вантажу (рішення від 20.01.2025 у справі №908/2955/24, залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2026; рішення від 18.03.2025 у справі №908/2951/24, залишено буз змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2025; постанова Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2024 у справі №908/2952/24).

Вказаними рішеннями господарських судів спростовуються аргументи відповідача щодо того, що «... Документи, які складені позивачем у кожному випадку начебто комерційної несправності містять недостовірну інформацію, а відповідно не можуть бути належними і допустимими доказами і, як наслідок, не є підставою для притягнення ТОВ «МКК № 3» до відповідальності у вигляді штрафів ...».

Доказів сплати відповідачем платежів, що були включені до накопичувальної картки №23079001 в загальному розмірі 17 552,04 грн на підставі вищезазначених комерційних актів, матеріали справи не містять.

Підсумовуючи викладене, після аналізу всіх наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи допущені відповідачем порушення, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем платежів та зборів, які виникли через затримку вагонів з вантажем під час перевезення з вини відповідача.

При цьому, суд зазначає, що не досліджував господарські відносини відповідача з ТОВ «СЛАВ АБЗ», яке не є учасником цієї справи та учасником спірного перевезення вантажу.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться розрахунком ціни позову (а.с.11-12), договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (а.с. 13-54), актами загальної форми (а.с. 55-58), книгою зважування на вагонних вагах (а.с. 59-64), довіреностями (а.с. 65-66), накладними (а.с. 67-71), комерційними актами (а.с. 72-74), накопичувальною карткою (а.с. 75), телефонограмами (а.с. 76-77).

Обставини, на які посилається відповідач спростовуються рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.01.2025 у справі №908/2955/24 (залишено буз змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2026); рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025 у справі №908/2951/24 (залишено буз змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.20250; постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2024 у справі №908/2952/24.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Таким чином, інші аргументи сторін, які не висвітлені в цьому рішенні, не мають істотного значення для вирішення справи.

Відповідач не спростував доводи позивача, доводи позивача підтверджуються матеріалами справи.

Ураховуючи вище встановлені обставини, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, ст.ст.73,74,123,129,232,233,236-241,326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3» (вулиця Загорська, будинок 15, місто Запоріжжя, 69013; ідентифікаційний код юридичної особи 25477298) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) суму 17 552,04 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 04 коп.) платежів та зборів, які виникли через затримку вагонів під час перевезення з вини відправника. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3» (вулиця Загорська, будинок 15, місто Запоріжжя, 69013; ідентифікаційний код юридичної особи 25477298) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) суму 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.02.2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич