ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" лютого 2026 р. Справа № 924/1143/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., при секретарі судового засідання Лежніній Я.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Хмельницької міської ради

до Хмельницького комунального підприємства "Міськсвітло" Хмельницької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи", с.Якушинці, Вінницький район, Вінницька область

про визнання недійсним додаткових угод до договору про постачання електричної енергії та стягнення 1 831 306,22 грн.

Представники сторін:

від прокуратури - Приступа В.І.;

від позивача - не з`явився;

від відповідача 1 - Мельничук І.М.;

від відповідача 2 - Білан В.В., в режимі відеоконференцзв`язку.

Рішення ухвалюється після оголошеної в судовому засіданні 03.02.2026 перерви.

У судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 30.12.2024 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 21.01.2025. У підготовчих засіданнях 21.01.2025 та 30.01.2025 оголошувалась перерва до 10.02.2025. Ухвалою суду від 10.02.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 26.02.2025. У підготовчих засіданнях 26.02.2025 та 10.03.2025 було оголошено перерву до 20.03.2025. В підготовчому засіданні 20.03.2025 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.04.2025. Ухвалою від 17.04.2025 провадження у справі №924/1143/24 зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 920/19/24. Ухвалою від 02.01.2026 поновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.01.2026. У судових засіданнях 14.01.2026 та 28.01.2026 оголошено перерву до 03.02.2026.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради з позовом до Хмельницького комунального підприємства "Міськсвітло" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" в якому просить визнати недійсними додаткові угоди №2 від 01.02.2022, №3 від 02.02.2022, №7 від 05.09.2022, №8 від 06.09.2022 та №9 від 29.09.2022 до договору №3112К про постачання електричної енергії від 31.12.2021 укладеного між сторонами; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" кошти в сумі 1 831 306,22грн, перераховані за товар, який не отримано відповідно до умов договору №3112К про постачання електричної енергії від 31.12.2021.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що додатковими угодами №2 та №3 зміна ціни в договорі про закупівлю відбулася після виконання продавцем зобов`язання з передачі товару у власність покупця, тобто до фактично вже спожитого обсягу електричної енергії, що не відповідає вимогам закону. В свою чергу, вказав прокурор, додатковими угодами №7, 8 та 9 збільшено ціну на одиницю електроенергії на 33,4% у порівнянні із ціною, що була визначена у Договорі (зі змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 10.01.2022 до Договору) та зменшено загальний обсяг постачання товару за договором без дотримання сторонами підстав укладання таких угод, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Водночас отримана відповідачем за наслідками безпідставного збільшення ціни товару оплата за товар, який не був поставлений, підлягає стягненню на користь позивача в порядку ст. 1212 ЦК України. Як на правову підставу позову прокурор посилається на положення ст. ст. 16, 203, 215, 216, 1212 ЦК України, ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

В обґрунтування подання позову прокуратурою, прокурор зазначає, що уповноважений орган (Хмельницька міська рада) надані йому повноваження належним чином не використав, не звернувся до суду за захистом прав територіальної громади та стягнення грошових коштів.

13.01.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 1 - Хмельницьке комунальне підприємство "Міськсвітло", у якому останнє просить відмовити в позові. Повідомив, що учасникам процедури потрібно було закладати в ціну саме актуальний тариф на послуги з передачі електроенергії на момент оголошення закупівлі та проведення аукціону, що був визначений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.12.2020 №2353.

Відповідач 1 повідомляє, що на етапі проведення закупівлі в тендерній документації (далі - ТД) передбачив в Додатку 3 ТД застосування порядку зміни ціни товару за одиницю у разі зміни регульованого тарифу на передачу, чим і керувався на даному етапі відповідач 1, усвідомлюючи обов`язок можливих внесень змін до договору про закупівлю у таких випадках після їх введення в дію, про що зазначено замовником в проекті договору до ТД.

Пояснює, що відповідач 2 враховуючи набуття чинності Постанови НКРЕКП №2454 з 01 січня 2022 року, керуючись та у порядку абз.2 ч.7 п.13.6., підпунктів 3 та 4 п.13.4. "Виключень в частині кількості та ціни товару" Договору звернувся до відповідача 1 щодо приведення сторонами тарифу на послугу з передачі у відповідність до рівня вже діючого, шляхом підписання додаткової угоди. Таким чином: - враховуючи п. 3 та 4 Розділу VI., абз.2 ч.7 п.13.6. Додатку 3 ТД відповідача -1; - умови "Виключень щодо кількості товару", які передбачають умови зміни обсягу закупівлі, визначених ч.3 п.13.4 Договору; керуючись п.5 Постанови Регулятора 2454, що є обов`язкова для всіх сторін й не підлягає зміні; - у порядку та на умовах п.13.10, абз.2 ч.7 п.13.6., підпунктів 3 та 4 п.13.4. Договору; враховуючи відсутність від відповідача 1 письмової заяви про незгоду/ неприйняття змін, згідно Договору; - керуючись абз.2 п.5.1 та ч.7.п. 13.6. Договору, п.7.ч.5.ст.41 Закону; - ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, сторонами 10 січня 2022 року підписано Додаткову угоду № 1 до Договору, із застосуванням умови Даної угоди до відносин, які виникли між ними до її укладення, а саме - з 01 січня 2022 року з моменту постачання електроенергії, з коригуванням обсягу: з 5 000 000 кВт*год на 5 408 078,00 кВт*год, без зміни загальної вартості договору але із зміною ціною за 1 кВт*год. Підсумовуючи, відповідач 1 зауважив, що ціна за одиницю товару змінилася тільки в складовій тарифу на послугу з передачі.

Враховуючи вищевикладене, відповідач 1 вважає всі доводи прокурора в частині неправомірності підписання Додаткової угоди №1 до договору, порушень щодо коригування обсягу товару, бездіяльність відповідача 2 в частині коригування тендерної пропозиції, як вбачається з вищенаведених численних норм Закону, умов ТД відповідача 1, умов договору є абсолютно безпідставні, а правові наслідки цієї угоди під час виконання договору витікають з застосовування описаних нормативних і договірних норм.

Також відповідач 1 зазначає, що підставою для підписання додаткових угод №2 від 01.02.2022, №3 від 02.02.2022, №7 від 05.09.2022, №8 від 06.09.2022, №9 від 29.09.2022 та внесення змін до ціни за електричну енергію було збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків, що підтверджується довідками про розгорнуте порівняння середньозважених цін на ринку електричної енергії за періоди з 01.01.2022 по 10.01.2022, з 20.01.2022 по 24.01.2022, з 30.07.2022 по 03.08.2022, з 26.08.2022 по 30.08.2022, з 08.09.2022 по 12.09.2022 складених на підставі даних ДП "Оператор ринку". Вважає, що під час підписання додаткових угоди про збільшення ціни сторонами було дотримано порядку, передбаченого в договорі, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) здійснена правомірно, у відповідності до вимог законодавства.

Окрім того, відповідач 1 стверджує, що прокурор неправомірно звернувся з даним позовом до суду, оскільки ним не доведено, що захист інтересів держави в особі Хмельницької міської ради не здійснюється або здійснюється неналежним чином. Вважає, що Хмельницька міська рада наділена повноваженнями самостійно звертатися до суду за захистом своїх інтересів. З огляду на що у своїй заяві від 30.01.2025 року просив залишити даний позов без розгляду.

14.01.2025 ТОВ "Віто Енерджи" подано до суду відзив на позовну заяву, де відповідач 2 зазначив, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Вказав, що Хмельницька міська рада не відмовлялася від проведення заходів судового захисту, а акцентувала на необхідності отримання відповідних доказів для можливості звернення до суду із обґрунтованим позовом. Таким чином, вважає відповідач 2, прокурором не обґрунтовано необхідність невідкладного захисту інтересів держави саме органом прокуратури, позбавивши при цьому такої можливості Хмельницьку міську раду. Окрім того, відповідач 2 зауважує, що ТОВ "Міськсвітло" є самостійною юридичною особою.

Відповідач 2 вказує, що Додаткові угоди №2,3,7,8,9 було укладено в порядку передбаченим умовами п. 13.6. договору. Вважає, що згідно з п. 2 ч. 5 ст. ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та позиції Міністерства викладеної у листах, які були діючими на момент спірних правовідносин, сторони мали право збільшувати ціну за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі кожного коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Відповідач 2 зауважує, що посилання прокуратури на те, що відповідні листи та додатки до них про коливання цін на ринку, у вигляді Довідок у довільній формі не є належним та допустимим доказом для внесення змін до умов договору, є нерелевантним, оскільки прямо суперечить умовам самого договору.

Враховуючи вищенаведене, відповідач 2 вважає, що прокуратурою не підтверджено право на звернення до суду з позовом в інтересах Хмельницької міської ради, так само як і не обґрунтовано наявність підстав для визнання додаткових угод №2,3,7,8,9 недійсними. Також зазначає, що оскільки вимога про стягнення грошових коштів є похідною від вимоги про визнання недійсними додаткових угод, така вимога також не підлягає задоволенню.

22.01.2025 та 23.01.2025 прокуратурою подано до суду відповіді на відзиви на позовну заяву, де прокурор вказав, що зверненню прокурора з позовом у справі передувало відповідне інформування уповноваженого державою органу про спірні правовідносини та про намір прокурора вжити заходи прокурорського реагування, а підставою реалізації прокуратурою представницьких функцій у спірних правовідносинах, слугував факт нездійснення уповноваженим органом влади захисту інтересів держави.

Зауважив, що загальне збільшення ціни товару за договором не повинно перевищувати 10%, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. Окрім того, стверджує прокурор, безпідставними є посилання відповідача на позиції, наведені у листах-роз`ясненнях Мінекономрозвитку України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 та від 24.11.2020 №3302-06/34307-06, оскільки вони не є нормативно-правовими актами.

Також прокурором вказано, що довідки надані відповідачем не відображають інформації про коливання ціни на електричну енергію, на момент підписання додаткових угод.

Окрім того, пояснює прокурор, в оскаржуваних додаткових угодах передбачено, що їх дія поширюється на правовідносини, що уже виникли між сторонами (підвищення ціни на електричну енергію, яка уже спожита споживачем), що є порушенням положень ч. 3 ст. 631 ЦК України.

28.01.2025 ХКП "Міськсвітло" подано до суду додаткові пояснення у справі, де відповідач 1 наголосив, що частина п`ята статті 41 Закону № 922-VIII дає можливість сторонам змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню його ціни на ринку з одночасним зменшенням обсягів закупівлі цього товару та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника товару. При цьому застосування цієї норми можливе, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить виконання цього договору для однієї зі сторін договору невигідним, збитковим.

У контексті наведеного відповідач 1 зазначає, що чинним законодавством не визначено, які саме документи мають підтверджувати факт коливання ціни товару на ринку. Тому залежно від специфіки предмета закупівлі факт коливання ціни товару на ринку може підтверджуватися, зокрема, довідками Торгово-промислової палати України, Державної служби статистики України, даними із сайту "Оператор ринку" тощо.

Враховуючи вищевикладене, відповідач 1 стверджує, сторонами договору дотримано вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII при укладенні спірних додаткових угод, якими сторони збільшили ціну за електричну енергію на підставі договору, оскільки ціну товару за договором збільшено в межах коливань ціни цього товару на ринку. Отже, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

25.02.2025 до суду надійшли заперечення ТОВ "Віто Енерджи" щодо відповіді на відзив прокуратури, у яких відповідач 2 навів доводи щодо відмови у задоволенні позову, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях по справі.

13.01.2026 відповідачем 1 подано до суду додаткові пояснення по справі, де ХКП "Міськсвітло" зазначило, що повністю не погоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду наведеними у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24.

Вважає, що приклад цієї справи показує, що ринкова ціна на електроенергію протягом одинадцяти місяців 2021 року збільшилася вдвічі, у зв`язку з чим і виникла об`єктивна потреба неодноразово коригувати договірну ціну товару із загальним збільшенням ціни понад 10%. Вказує, що аргумент про те, що ризик коливання ціни має враховуватися при укладанні договору й одразу закладатися в ціну не є переконливим, оскільки це неминуче призведе до того, що учасники процедури закупівлі (особливо щодо постачання високоволатильних товарів, яке має відбуватися протягом певного тривалого періоду) стануть закладати в тендерні пропозиції ціни, які будуть кратно більшими за поточні ринкові ціни (щоб уникнути ризику понести значні втрати замість отримання прибутку) - замовники (і держава в цілому) від цього явно не виграють.

Таким чином, визнання в цій справі недійсними додаткових угод про збільшення ціни електроенергії з посиланням на те, що було перевищено загальний 10-відсотковий ліміт зростання ціни не було достатньо передбачуваним для сторін угоди, а стягнення з відповідача 2 грошових коштів за цих обставин становитиме для останнього надмірний тягар.

13.01.2026 відповідачем подано до суду додаткові пояснення у справі, у яких ТОВ "Віто Енерджи" повторно зауважило, що Законом України "Про публічні закупівлі" встановлено, що на період дії воєнного стану застосуванню підлягають особливості, які обмежень щодо відсотку збільшення ціни на 10 % не встановлювали.

Звертає увагу суду, що навіть з урахуванням позиції ВПВС, укладенням додаткових угод №2 та №3 сумарно не перевищено відсоток коливання 10%, відтак укладанням додаткових угод №2 та №3 не порушено жодного нормативно-правового акту, відтак, відсутні будь-які правові підстави для визнання їх недійсними.

ТОВ "Віто Енерджи" зауважує, що на час укладення спірних додаткових угод мама місце інша судова практика, з огляду на, що суб`єкти господарювання, що спирались на чинні на момент укладення оспорюваних додаткових угоду, пост-фактум опинились в ситуації, коли дозволену станом на момент укладення додаткових угод поведінку через декілька років заднім числом було визначено протиправною, що суперечить принципам "справедливих очікувань", "ясності закону" та "юридичної визначеності".

14.01.2026 відповідачем 2, ТОВ "Віто Енерджи"", заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, в порядку п. 2 частини 1 статті 226 ГПК України, за відсутності в прокурора повноважень на звернення до суду з цим позовом, посилаючись на зміст рішення Конституційного Суду України від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024(59/24).

Розглянувши подане клопотання, суд вважає за належне його відхилити, позаяк, рішення Конституційного Суду України від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024(59/24), в частині визнання такими, що не відповідають Конституції України, окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (зі змінами) в тім, що надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді в зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, втрачають чинність з 01.01.2027.

Також Конституційний Суд України в п. 4 рішення від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024(59/24), зазначив, що це рішення не поширюється на правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (зі змінами), визнаних неконституційними, та продовжують існувати після втрати ними чинності.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для залишення цього позову без розгляду в порядку п. 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

Прокурор в судовому засіданні 11.02.2026 підтримав позовні вимоги.

Представник Хмельницької міської ради в судове засідання 11.02.2026 не з`явився, письмової позиції по справі не надав, про дату час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, шляхом надіслання ухвал суду по справі до його електронного кабінету в ЄСІТС.

Представники відповідачів в судовому засіданні 11.02.2026 проти задоволення позовних вимог заперечили, просили відмовити у задоволенні позову.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Згідно з п. 1.1. статуту Хмельницького комунального підприємства "Міськсвітло" (далі - Статут), Хмельницьке комунальне підприємство "Міськсвітло" є комунальним унітарним підприємством, створеним відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 24.06.2003 №8 на базі відокремленої частини комунальної власності Хмельницької міської територіальної громади.

Власником ХКП "Міськсвітло" є Хмельницька міська територіальна громада, в особі Хмельницької міської ради (п. 1.2 статуту).

Відповідно до п. 1.4 статуту, ХКП "Міськсвітло" є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банку, круглу печатку, кутовий та інші штампи із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації у встановленому законом порядку, від свого імені виступає у господарських, цивільних та адміністративних правовідносинах з юридичними та фізичними особами, набуває майнових прав та несе обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, господарському та адміністративному судах, несе відповідальність за результати своєї господарської діяльності.

Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" 05.11.2021 на сайті "Рrozorro" оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-11-05-0011265-b із закупівлі електричної енергії (ДК 021:2015:09310000-5) в кількості 5500000кВт*год зі строком поставки до 31.12.2022, очікувана вартість предмета закупівлі - 34 210 000,00грн, джерело фінансування закупівлі - 31100000 місцевий бюджет, 3110000 - власний бюджет (кошти від господарської діяльності підприємства) кінцевий строк подачі тендерних пропозицій - 06.12.2021, 14:40 год., дата проведення електронного аукціону та дата розкриття тендерних пропозицій - 06.12.2021.

Відповідно до протоколу розгляду тендерних пропозицій до аукціону було допущено двох учасників в тому числі ТОВ "Віто Енерджи".

03.12.2021 ТОВ "Віто Енерджи" направило ХКП "Міськсвітло" гарантійний лист про те, що учасник може поставити заявлений замовником обсяг товару.

Згідно з протоколом №2012-П щодо прийняття рішення уповноваженою особою 20.12.2021 ТОВ "Віто Енерджи" було визнано переможцем відкритих торгів UA-2021-11-05-011265-b.

В подальшому було опубліковано повідомлення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури ТОВ "Віто Енерджи" з ціновою пропозицією 19 417 838,00грн.

31.12.2021 між Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" укладено договір про постачання електричної енергії №3112К, відповідно до умов якого за цим договором постачальник продає споживачу товар, згідно предмету закупівлі: ДК 021:2015 (СРV) 09310000-5 - електрична енергія (активна електрична енергія) active electricity, 09310000-5 - Electricity; код товару, визначеного згідно з ЄЗС, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі - 09310000-5 електрична енергія (з публікацією на англійській мові) (далі - електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, підключених до електричних мереж у точках приєднання згідно переліку точок комерційного обліку за об`єктами споживача (Додаток № 3), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1. договору).

Згідно з пунктом 2.2. договору постачальник продає електричну енергію споживачу відповідно до обсягів постачання електричної енергії (Додаток № 2).

Постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію в строк до 37.12.2022 (пункт 3.1. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до наступного механізму: на момент підписання договору ціна (тариф) на постачання електричної енергії дорівнює ціні, з якою постачальник переміг на торгах. В подальшому ціна (регульований тариф) на постачання електричної енергії, може змінюватися за згодою сторін, з дотриманням вимог чинного законодавства, у тому числі нормативно-правових актів НКРЕКП та положень цього договору. Порядок внесення змін у такому випадку викладається сторонами в додатковій угоді, підписаної з обох сторін, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов цього договору.

Зміна тарифу/ціни відбувається виключно з урахуванням обмежень у відповідності до умов Закону України "Про публічні закупівлі", з урахуванням умов даного договору.

Загальна вартість цього договору на момент його укладення становить 19 415 000,00 грн. з ПДВ (дев`ятнадцять мільйонів чотириста п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп. з ПДВ).

Загальна сума договору може бути зменшена залежно від реального фінансування видатків замовника, виробничих реальних потреб замовника та інших обставин, що можуть виникати під час виконання цього договору, з урахуванням умов чинного законодавства.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього договору.

Згідно з пунктом 5.2. спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується одинспосіб визначення ціни електричної енергії.

Пунктами 5.3. - 5.4. сторони погодили, що інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-санті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування, а також має бути в обов`язковому порядку доведена та погоджена із споживачем. Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, який використовується для проведення розрахунків та ведення обліку обсягів та фінансів (пункт 5.5 договору). Розрахунки споживача за цим договором здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 5.6.).

Відповідно до пункту 7.2. договору постачальник зобов`язується відшкодовувати збитки, понесені споживачем у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником їх зобов`язань за цим договором; 12) не пропонувати та не ставити невигідні умови споживачу; 13) не маніпулювати споживачем та не зловживати становищем в частині постачання електроенергії та ведення цінової політики.

Пунктом 13.1 сторони домовилися, що даний договір набирає чинності:

13.1.1 В частині юридичних зобов`язань з дати підписання і діє до 31.12.2022 року та/або до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань.

13.1.2. В частині реєстрації фінансових зобов`язань з дати підписання і діє до 31.12.2022 року та/або до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань.

13.1.3 В частіші розрахунків - з дати постачання електричної енергії та діє до 31.12.2022 року та/або до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань.

13.1.4. В частині постачання електричної енергії, з дати вказаної у заяві-приєднанні та діє до 31.12.2022р., (а у разі продовження договору, відповідно до п.13.7. - до дати визначеної у додатковій угоді щодо постачання електричної енергії на 2023рік).

Якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством, зміни до інших умов договору можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до нього договору (пункт 13.2. договору).

Відповідно розділу 13.4. Істотними умовами договору виступають предмет закупівлі, якість товару, кількість товару та ціна договору.

Кількість товару є істотною умовою договору, та є не змінною окрім випадків, передбачених ст. 41 Закону. Ціна договору є істотною умовою договору, та є змінною окрім випадків, передбачених ст. 41 Закону та випадків застосування ст. 41. Виключення: При цьому під застосуванням окремих частин та положень ст. 41 Закону, у зв`язку з необхідністю, такі умови договору як: порядок застосування окремих частин ст. 41, (листування, надання пропозицій, розгляд запитів, документів, даних, тощо); формували обчислення; вихідні показники: розмір; строк, період, облік, числові й кількісні виміри; інші загальні положення, методики, порядок доведення коливання ціни на ринку та його складові можуть коригуватися виключно за згодою споживача, що підтверджується підписом уповноваженої особи замовника, яка підписала договір, або особа, яка виконує його обов`язки та скрапленням печаткою споживача.

Згідно з пунктом 13.6. договору, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника (у такому випадку, сторона, що ініціює дані зміни звертається до другої сторони, та укладають відповідну додаткову угоду). Дана підстава може застосуватися виходячи із обрання основної підстави, наприклад у разі збільшення ціни за одиницю товару при коливанні піни на ринку (ч.2.п.13.6. договору), в додатковій угоді сторони можуть зазначати дві підстави для внесення змін: п.1.ч.5.ст.41 та п.2.ч.5.ст.41 Закону.

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю електричної енергії.

Особливості даного випадку

Постачальник має право ініціювати питання перед споживачем щодо зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної в договорі. У такому разі, постачальник повинен довести коливання ціни на ринку перед споживачем.

У разі настання обставин, визначених у цьому пункті договору, постачальник в межах дії договору надає замовнику на розгляд лист звернення, проект додаткової угоди та документальне обґрунтування щодо зміни ціни у бік збільшення з інформацією середньозважених цін за період не менше десяти календарних днів. Порівняння періоду, в розумінні даного договору, в якому відображені середньозважені ціни підтверджується даними: з офіційного сайту НКРЕКП, або висновком Торгово-промислової палати України чи її територіальних відділень або ДП "Держзовнішформ", або ДП "Укрпромзовнішекспертиза", або органів Державної служби статистики чи її територіальними органами, або документальним підтвердженням складеним постачальником на підставі даних Державного підприємства "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/), (можуть виступати: довідка складена у довільній формі на підставі аналітичних даних порівняльного аналізу, розгорнутих порівнянь середньозважених цін на всіх сегментах ринку електричної енергії протягом десятиденного календарного періоду), за підписом та печаткою постачальника або іншого органу, який має на це повноваження, що підтверджують таке коливання ціни в бік збільшення.

Постачальник у разі зміни ціни у зв`язку із коливанням на ринку, повідомляє споживача надаючи повний пакет з підтверджуючими документами, передбачених ч.2.п.13.6. договору, за 20 календарних днів до дати введення в дію нової ціни за 1 кВт. Нова ціна набуває статусу "діюча" відповідно до умов додаткової угоди.

Споживач після отримання пакету підтверджуючих документів, протягом 10 днів розглядає та приймає відповідне рішення, повідомивши листом шляхом надсилання скан-копії на електронну адресу постачальника.

Відповідальність за достовірність даних, наданих в якості підстав для зміни цін за договором, несе постачальник. Під коливанням ціни товару на ринку у поточному розрахунковому періоді для цілей цього договору розуміється зміна ціни за 1 кВт/год за даними, що відображені в документах, виданих органами чи складеними постачальником згідно ч.2.п.13.6. договору, з співставленням до ціни договору (з урахуванням всіх змін до нього) та реального стану, що відбувається на всіх сегментах ринку, тобто "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку. Коливання ціни відображається у відсотках та обчислюється за формулою у грошовому еквіваленті.

Під пропорційністю розуміється збільшення ціни саме на такий відсоток, на який відбулося коливання на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків.

Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби - від останньої зміни ціни та кількості.

У зв`язку з необхідністю забезпечення потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі замовником, визначеним у Законі України "Про оборонні закупівлі", а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.

31.12.2021 ХКП "Міськсвітло" підписало Додаток 1 до договору №3112К, заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, початок постачання з 01.01.2022.

Також 31.12.2021 сторонами підписано Додаток №2 до договору №3112К - Комерційну пропозицію, відповідно до якої ціна (тариф) електричної енергії: 3,53грн з ПДВ, загальний обсяг постачання електричної енергії: 5 500 000кВт/год.

10.01.2022 Додатковою угодою №1, на підставі п.7 ч,5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із набуттям із 01.01.2022 чинності постанови НКРЕП №2454 від 01.12.2021 "Про встановлення тарифів на послуги з передачі електричної енергії НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2022 рік", сторони вирішили Додаток №2 до договору викласти у новій редакції, збільшивши вартість тарифу на розподіл електроенергії, у зв`язку із чим, збільшено ціну за 1 кВт/год з до 3,59грн та зменшено кінцевий обсяг електроенергії до 5408078,00кВт/год. Визначено, що нова (змінена) ціна вводиться в дію з 01.01.2022.

11.01.2022 листом Вих.№11-01 ТОВ "Віто Енерджи" звернулося до ХКП "Міськсвітло", у якому просило опрацювати наведені у листі показники коливання ціни електроенергії на ринку та збільшити ціну за одиницю товару. В додаток до зазначеного листа відповідачем 2 долучено довідку про розгорнуте порівняння середньозважених цін на ринку електричної енергії за період з 01.01.2022 по 10.01.2022 складене постачальником на підставі даних ДП "Оператор ринку" (10 календарних днів). Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 06.01.2022 по 10.01.2022 (5 календарних днів): 06.01.2022 - середньозважена ціна 3175,86грн/МВт.год., 07.01.2022 - середньозважена ціна 2857,88грн/МВт.год., 08.01.2022 - середньозважена ціна 3084,94грн/МВт.год., 09.01.2022 - середньозважена ціна 3022,26грн/МВт.год., 10.01.2022 - середньозважена ціна 3186,86грн/МВт.год. Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 01.01.2022 по 05.01.2022 (5 календарних днів): 01.01.2022 - середньозважена ціна 2723,40грн/МВт.год., 02.01.2022 - середньозважена ціна 2866,93грн/МВт.год., 03.01.2022 - середньозважена ціна 2819,96грн/МВт.год., 04.01.2022 - середньозважена ціна 2977,48грн/МВт.год., 05.01.2022 - середньозважена ціна 2758,54грн/МВт.год.

24.01.2022 листом Вих.№98-01 ТОВ "Віто Енерджи" звернулося до ХКП "Міськсвітло", у якому просило опрацювати наведені у листі показники коливання ціни електроенергії на ринку та збільшити ціну за одиницю товару. В додаток до зазначеного листа відповідачем 2 долучено довідку про розгорнуте порівняння середньозважених цін на ринку електричної енергії за період з 20.01.2022 по 24.01.2022 відносно періоду з 14.01.2022-18.01.2022 складене постачальником на підставі даних ДП "Оператор ринку" (10 календарних днів). Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 20.01.2022 по 24.01.2022 (5 календарних днів): 20.01.2022 - середньозважена ціна 2806,47грн/МВт.год., 21.01.2022 - середньозважена ціна 2985,73грн/МВт.год., 22.01.2022 - середньозважена ціна 2868,52грн/МВт.год., 23.01.2022 - середньозважена ціна 2710,60грн/МВт.год., 24.01.2022 - середньозважена ціна 2869,65грн/МВт.год. Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 14.01.2022 по 18.01.2022 (5 календарних днів): 14.01.2022 - середньозважена ціна 3085,8грн/МВт.год., 15.01.2022 - середньозважена ціна 2498,33грн/МВт.год., 16.01.2022 - середньозважена ціна 2680,66грн/МВт.год., 17.01.2022 - середньозважена ціна 3103,51грн/МВт.год., 18.01.2022 - середньозважена ціна 2853,24грн/МВт.год.

01.02.2022 Додаткового угодою №2, на підставі п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН), сторонами Додаток №2 до договору викладено у новій редакції, змінено ціну за одиницю товару (без збільшення суми договору) до 3,79грн/кВт/год та зменшено кінцевий обсяг електроенергії до 5134765,51кВт/год. Визначено, що нова (змінена) ціна, згідно з ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, вводиться в дію з 12.01.2022.

02.02.2022 Додаткового угодою №3, на підставі п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН), сторонами Додаток №2 до договору №3112К викладено у новій редакції, змінено ціну за одиницю товару (без збільшення суми договору) на 3,85грн/кВт/год та зменшено кінцевий обсяг електроенергії до 5062847,31кВт/год. Визначено, що нова (змінена) ціна, згідно з ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, вводиться в дію з 26.01.2022.

03.08.2022 листом Вих.№08-08 ТОВ "Віто Енерджи" звернулося до ХКП "Міськсвітло", у якому просило опрацювати наведені у листі показники коливання ціни електроенергії на ринку та збільшити ціну за одиницю товару. В додаток до зазначеного листа відповідачем 2 долучено довідку про розгорнуте порівняння середньозважених цін на ринку електричної енергії за період з 30.07.2022 по 03.08.2022 відносно періоду з 25.07.2022-29.07.2022 складене постачальником на підставі даних ДП "Оператор ринку" (10 календарних днів). Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 30.07.2022 по 03.08.2022 (5 календарних днів): 30.07.2022 - середньозважена ціна 2707,26грн/МВт.год., 31.07.2022 - середньозважена ціна 2787,46грн/МВт.год., 01.08.2022 - середньозважена ціна 2724,35грн/МВт.год., 02.08.2022 - середньозважена ціна 2782,87грн/МВт.год., 03.08.2022 - середньозважена ціна 3010,35грн/МВт.год. Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 25.07.2022 по 29.07.2022 (5 календарних днів): 25.07.2022 - середньозважена ціна 2690,02грн/МВт.год., 26.07.2022 - середньозважена ціна 2667,25грн/МВт.год., 27.07.2022 - середньозважена ціна 2720,63грн/МВт.год., 28.07.2022 - середньозважена ціна 2686,34грн/МВт.год., 29.07.2022 - середньозважена ціна 2710,16грн/МВт.год.

31.08.2022 листом Вих.№19-08 ТОВ "Віто Енерджи" звернулося до ХКП "Міськсвітло", у якому просило опрацювати наведені у листі показники коливання ціни електроенергії на ринку та збільшити ціну за одиницю товару. В додаток до зазначеного листа відповідачем 2 долучено довідку про розгорнуте порівняння середньозважених цін на ринку електричної енергії за період з 26.08.2022 по 30.08.2022 відносно періоду з 24.08.2022-25.08.2022 складене постачальником на підставі даних ДП "Оператор ринку" (10 календарних днів). Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 26.08.2022 по 30.08.2022 (5 календарних днів): 26.08.2022 - середньозважена ціна 3272,62грн/МВт.год., 27.08.2022 - середньозважена ціна 3268,00грн/МВт.год., 28.08.2022 - середньозважена ціна 3151,69грн/МВт.год., 29.08.2022 - середньозважена ціна 3185,13грн/МВт.год., 30.08.2022 - середньозважена ціна 3322,09грн/МВт.год. Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 21.08.2022 по 25.08.2022 (5 календарних днів): 21.08.2022 - середньозважена ціна 2740,21грн/МВт.год., 22.08.2022 - середньозважена ціна 2875,83грн/МВт.год., 23.08.2022 - середньозважена ціна 2848,31грн/МВт.год., 24.08.2022 - середньозважена ціна 2998,39грн/МВт.год., 25.08.2022 - середньозважена ціна 3190,53грн/МВт.год.

05.09.2022 Додаткового угодою №7, на підставі п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньо зваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН), сторонами Додаток №2 "Комерційна пропозиція" до Договору викладено у новій редакції, змінено ціну за одиницю електроенергії (без збільшення суми договору) на 4,06грн/кВт*год та зменшено кінцевий обсяг електроенергії до 4937245,261кВт/год. Визначено, що нова (змінена) ціна, згідно з ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, вводиться в дію з 04.08.2022.

06.09.2022 Додаткового угодою №8, на підставі п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН), сторонами Додаток №2 до Договору викладено у новій редакції, змінено ціну за одиницю товару (без збільшення суми договору) на 4,40 грн/кВт/год та зменшено кінцевий обсяг електроенергії до 4778348,71кВт/год. Визначено, що нова (змінена) ціна, згідно з ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, вводиться в дію з 01.09.2022.

12.09.2022 листом Вих.№06-09 ТОВ "Віто Енерджи" звернулося до ХКП "Міськсвітло", у якому просило опрацювати наведені у листі показники коливання ціни електроенергії на ринку та збільшити ціну за одиницю товару. В додаток до зазначеного листа відповідачем 2 долучено довідку про розгорнуте порівняння середньозважених цін на ринку електричної енергії за період з 08.09.2022 по 12.09.2022 відносно періоду з 01.09.2022-05.09.2022 складене постачальником на підставі даних ДП "Оператор ринку" (10 календарних днів). Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 08.09.2022 по 12.09.2022 (5 календарних днів): 08.09.2022 - середньозважена ціна 3404,14грн/МВт.год., 09.09.2022 - середньозважена ціна 3512,04грн/МВт.год., 10.09.2022 - середньозважена ціна 3568,23грн/МВт.год., 11.09.2022 - середньозважена ціна 3389,74грн/МВт.год., 12.09.2022 - середньозважена ціна 3602,64грн/МВт.год. Індекси РДН та середньозважені ціни за період з 01.09.2022 по 05.09.2022 (5 календарних днів): 01.09.2022 - середньозважена ціна 3225,50грн/МВт.год., 02.09.2022 - середньозважена ціна 3203,47грн/МВт.год., 03.09.2022 - середньозважена ціна 3136,58грн/МВт.год., 04.09.2022 - середньозважена ціна 3032,39грн/МВт.год., 05.09.2022 - середньозважена ціна 3237,84грн/МВт.год.

29.09.2022 Додаткового угодою №9, на підставі п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН), сторонами Додаток №2 до Договору викладено у новій редакції, змінено ціну за одиницю товару (без збільшення суми договору) на 4,79грн/кВт/год та зменшено кінцевий обсяг електроенергії до 4635651,645кВт/год. Визначено, що нова (змінена) ціна, згідно з ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, вводиться в дію з 13.09.2022.

Згідно додаткової угоди №12 від 23.12.2022, сторонами погоджено зменшити загальну вартість Договору до 15 656 030,04грн, та загальний обсяг електроенергії до 3 850 898 кВт/год.

10.01.2023 в електронній системі публічних закупівель "Прозорро" розміщено звіт про виконання договору закупівлі за №UА-2021-11-05-011265-b.

Листом №15/2-1440-24 від 17.09.2024 прокуратура звернулася до Хмельницької торгово-промислової палати надати інформацію щодо зміни середньозважених цін на добу на перед, на купівлю-продаж електричної енергії по Хмельницькій області станом на наступні дати: 31.12.2021; 10.01.2022; 01.02.2022; 02.02.2022; 05.09.2022; 06.09.2022; 29.09.2022.

26.09.2024 листом №22-05/1199 Хмельницька торгово-промислова палата повідомила прокуратуру про середньозважені ціни купівлі-продажу електричної енергії на ринку на "добу наперед (РДН)" на "внутрішньо добовому ринку" (ВДР) для Об`єднаної енергосистеми України (ОЕС) та відсоток коливання цін між зазначеними датами: РДН для ОЕС України/ Коливання ціни відносно попередньої дати, % - 31.12.2021 - 3188,44грн, 10.01.2022 - 3189,86/+0,04%; 01.02.2022 - 2796,89/-12,32%; 02.02.2022 - 2553,68/-8,70%; 05.09.2022 - 3237,84/+26,79%; 06.09.2022 - 3319,59/+2,53%; 29.09.2022 - 3532,35/+6,41%; (ВДР) для ОЕС України/ Коливання ціни відносно попередньої дати, % - 31.12.2021 - 3119,44грн, 10.01.2022 - 3270,66/+4,86%; 01.02.2022 - 2396,62/-26,72%; 02.02.2022 - 2418,39/+0,91%; 05.09.2022 - 3345,19/+38,32%; 06.09.2022 - 2864,99/-14,35%; 29.09.2022 - 3712,11/+29,57%. Коливання ціни між 31.12.2021 та 29.09.2022 складає +10,79% (РДН); +19,0% (ВДР).

17.09.2024 листом №15/2-1440-24 прокуратура звернулася до ХКП "Міськсвітло" з проханням надати інформацію про фактичне виконання постачальником умов договору №3112К від 31.12.2021 (кількість (об`єм) фактично поставленої продукції, її відповідність умовам основного договору (долучивши належним чином завірені копії платіжних доручень та рахунків-фактур про отримання товару), вжиті ХКП "Міськсвітло" (як стороною договору) та Хмельницькою міською радою (як органом управління) заходи до усунення порушень вимог Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, в судовому порядку.

30.09.2024 Хмельницька міська рада листом №4413-02-24-24 повідомила прокуратуру, що останньою не вживались заходи, зокрема, в судовому порядку, спрямовані на усунення порушень вимог Закону України "Про публічні закупівлі", які виникли при виконані договору №3112К від 31.12.2021 року.

14.10.2024 листом №27494-24 ХКП "Міськсвітло" повідомило прокуратуру, що зміни внесені до договору №3112К від 31.12.2021 додатковими угодами були здійсненні за домовленістю сторін на підставі закону. Підкреслено, що усі дії сторін спрямовані на дотримання норм закупівельного законодавства та здійснюються виключно в економічних інтересах держави з метою раціонального використання бюджетних коштів.

Згідно з актами прийому-передачі електричної енергії: №13-01 від 14.02.2022 (обсяг 644817,95кВт/год) на суму 2405587,15грн., №13-01/2 від 14.02.2022 (обсяг 2000кВт/год) на суму 7700,00грн, №02-02 від 28.02.2022 (обсяг 1700кВт/год) на суму 6545,00грн, №03-02 від 28.02.2022 (обсяг 517118кВт/год) на суму 1990904,30грн, №18-02 від 28.02.2022 (обсяг 29,000кВт/год) на суму 111,65грн, №02-03 від 31.03.2022 (обсяг 426220,00кВт/год) на суму 1640947,00грн, №02-03 від 11.04.2022 (обсяг 32,00кВт/год) на суму 123,20грн, №03-04 від 05.05.2022 (обсяг 329556,00кВт/год) на суму 1268790,60грн, №0-04 від 05.05.2022 (обсяг 6500,00кВт/год) на суму 25025,00грн, №03-05 від 02.06.2022 (обсяг 227960,00кВт/год) на суму 877646,00грн, №02-05 від 02.06.2022 (обсяг 6500кВт/год) на суму 25025,00грн, №05-06 від 07.07.2022 (обсяг 1,00кВт/год) на суму 3,85грн, №03-06 від 25.07.2022 (обсяг 215030,00кВт/год) на суму 827865,50грн, №04-06 від 06.07.2022 (обсяг 3100,00кВт/год) на суму 11935,00грн, №04-07 від 04.08.2022 (обсяг 225980,00кВт/год) на суму 870023,00грн, №05-07 від 04.08.2022 (обсяг 1600,00кВт/год) на суму 6160,00грн, №06-08 від 06.09.2022 (обсяг 243696,00кВт/год) на суму 989405,76грн, №04-08 від 16.09.2022 (обсяг 26397,00кВт/год) на суму 101628,45грн, №05-08 від 06.09.2022 (обсяг 2700,00кВт/год) на суму 10962,00грн, №06-09 від 05.10.2022 (обсяг 215446,00кВт/год) на суму 1031986,34грн, №01-09 від 30.09.2022 (обсяг 1447999,00кВт/год) на суму 637115,60грн, №05-09 від 05.10.2022 (обсяг 2200,00кВт/год) на суму 10538,00грн, №12-10 від 07.11.2022 (обсяг 307072,00кВт/год) на суму 1470874,88грн, №11-10 від 07.11.2022 (обсяг 3400,00кВт/год) на суму 16286,00грн, №02-11 від 06.12.2022 (обсяг 102171,00кВт/год) на суму 489399,09грн, №03-11 від 06.12.2022 (обсяг 2600,00кВт/год) на суму 12454,00грн, №02-12 від 19.12.2022 (обсяг 190948,00кВт/год) на суму 314645,92грн, №01-12 від 19.12.2022 (обсяг 1325,00кВт/год) на суму 6346,75грн ТОВ "Віто Енерджи" передало ХКП "Міськсвітло" 3 850 898кВт/год електричної енергії.

В свою чергу ХКП "Міськсвітло" за договором №3112К від 31.12.2021 перераховано ТОВ "Віто Енерджи" 15656030,04грн плати за електроенергію, згідно з платіжними дорученнями: №22 від 18.02.2022 на суму 2405587,15грн, №23 від 21.02.2022 на суму 7700,00грн, №64 від 04.03.2022 на суму 6545,00грн, №63 від 04.03.2022 на суму 1990904,30грн, №50 від 17.03.2022 на суму 111,65грн, №111 від 15.04.2022 на суму 1640947,00грн, №80 від 18.04.2022 на суму 123,20грн, №152 від 16.05.2022 на суму 1268790,60грн, №155 від 26.05.2022 на суму 25025,00грн, №193 від 08.06.2022 на суму 877646,00грн, №200 від 20.06.2022 на суму 25025,00грн, №177 від 25.07.2022 на суму 3,85грн, №251 від 11.07.2022 на суму 827865,50грн, №266 від 25.07.2022 на суму 11935,00грн, №300 від 12.08.2022 на суму 870023,00грн, №315 від 18.08.2022 на суму 6160,00грн, №340 від 16.09.2022 на суму 989405,76грн, №341 від 16.09.2022 на суму 101628,45грн, №346 від 16.09.2022 на суму 10962,00грн, №372 від 11.10.2022 на суму 1031986,34грн, №371 від 11.10.2022 на суму 637115,60грн, №378 від 20.10.2022 на суму 10538,00грн, №411 від 10.11.2022 на суму 1470874,88грн, №417 від 18.11.2022 на суму 16 286,00грн, №451 від 09.12.2022 на суму 489399,09грн, №456 від 16.12.2022 на суму 12454,00грн, №476 від 20.12.2022 на суму 914 640,932грн, №470 від 20.12.2022 на суму 6346,75грн.

10.12.2024 листом №5/2-1440-24 прокуратурою на адресу Хмельницької міської ради направлено повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в особі Хмельницької міської ради, шляхом пред`явлення до Господарського суду Хмельницької області позову про визнання недійсними додаткових угод №2 від 01.02.2022; №3 від 02.02.2022; №7 від 05.09.2022; №8 від 06.09.2022 та №9 від 29.09.2022 до договору про постачання електричної енергії № 3112К від 31.12.2021 та стягнення з ТОВ "Віто Енерджи" 1 831 306,22грн, як безпідставно перерахованих коштів за договором.

Також позивачем долучено до матеріалів справи додаткові угоди №4, до договору №3112К від 31.12.2021, Постанову НКРЕКП №2454 від 01.12.2021 про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік.

З вищевикладеного, прокурор в інтересах позивача звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Щодо звернення прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради.

Відповідно до ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч.3 ст.41 ГПК України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У статті 53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

За правилами ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на правовий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №922/3219/20: "...системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах."

Як зазначено в висновку щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18: "...прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим."

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999: "...Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах."

У категорії спорів щодо визнання недійсними договорів, укладених у межах публічних закупівель, пред`явлення прокурором позову в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та в належному виконанні договірних зобов`язань відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі №924/524/24).

Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі №927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі №923/449/18, від 25 лютого 2021 року у справі №912/9/20, від 25 червня 2024 року у справі №918/760/23, від 01 жовтня 2024 року у справі №918/778/23, від 20 лютого 2025 року у справі №910/16372/21).

Звертаючись із цим позовом до суду прокурор обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту: оскільки засновником ХКП "Міськсвітло" та власником його майна є Хмельницька міська територіальна громада в особі Хмельницької міської ради, яка у свою чергу фінансує і контролює діяльність цього комунального підприємства, а також зобов`язана контролювати виконання місцевого бюджету, зокрема законність та ефективність використання коштів місцевого бюджету за договорами про закупівлю товарів, Хмельницька міська рада уповноважена вживати заходи щодо захисту інтересів територіальної громади, в тому числі представницького характеру, а тому є належним позивачем у цій справі.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 викладено такі висновки щодо застосування норм права: "...оскільки засновником Школи та власником її майна є територіальна громада Черкаської області в особі Ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання Школою коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі."

Матеріалами справи підтверджується, що Хмельницька міська рада не зверталась до суду з вимогами щодо визнання недійсними додаткових угод до Договору, а також стягнення 1831306,22грн безпідставно набутих коштів.

Тобто підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта щодо захисту інтересів територіальної громади, а враховуючи, що у випадку задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів, вони будуть присуджені на користь Хмельницької міської ради, останню правомірно визначено прокурором як позивача у справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що прокурор у цій справі підтвердив наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та цілком правильно визначив Хмельницьку міську раду позивачем за пред`явленим ним до суду позовом.

З огляду викладене суд відхиляє, як безпідставні доводи відповідача 2 щодо неправомірного втручання держави в особі прокурора у господарську діяльність сторін договору, порушення принципу законності й правової визначеності та недоведеності неналежного виконання позивачем своїх функцій та відмовляє у задоволенні заяви відповідача 2 від 30.01.2025 про залишення позовної заяви без розгляду.

Щодо суті спору.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд встановив, що між Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" та ТОВ "Віто Енерджи" 31.12.2021 укладено Договір №3112К про постачання електричної енергії споживачу на строк до 31.12.2022, згідно п. 2.1 якого та додатку № 2 до договору постачальник зобов`язується постачати споживачу електричну енергію (код ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість використаної електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами, що визначені договором.

Відповідно до п. 5.1. договору №3112К від 31.12.2021 ціна цього договору становить 15656030,04грн з ПДВ (в редакції додаткової угоди № 12 від 23.12.2022).

Згідно з п. 5.2. спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

В додаток №2 до договору сторони оформили комерційну пропозицію, відповідно до якої ціна (тариф) електричної енергії - 3,53 з ПДВ, загальний обсяг постачання електричної енергії: 5 500 000кВт/год.

10.01.2022 сторонами підписано Додаткову угоду №1, відповідно до якої на підставі п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із набуттям із 01.01.2022 чинності постанови НКРЕП №2454 від 01.12.2021 Про встановлення тарифів на послуги з передачі електричної енергії НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2022 рік, сторони вирішили Додаток №2 до договору викласти у новій редакції, збільшивши вартість тарифу на розподіл електроенергії, у зв`язку із чим, збільшено ціну за 1 кВт/год до 3,59грн та зменшено кінцевий обсяг електроенергії до 5408078,00кВт/год. Визначено, що нова (змінена) ціна вводиться в дію з 01.01.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу №3112К від 31.12.2021 та додаткових угод до нього, постачальником було поставлено споживачу 3850898кВт/год електричної енергії, згідно з наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі електричної енергії з 14.02.2022 по 19.12.2022.

В свою чергу відповідач 1 перерахував відповідачу 2 - 15656030,04грн з ПДВ плати за електричну енергію, що підтверджується платіжними дорученнями долученими до матеріалів справи.

Судом враховується, що відповідачем 1 було підписано спірні Додаткові угоди до договору постачання електричної енергії споживачу №3112К від 31.12.2021 та сплачено відповідачу 2 з урахуванням визначених в них тарифів за одиницю товару кошти, що не заперечується сторонами.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Уклавши 31.12.2021 договір про постачання електричної енергії споживачу №3112К, сторони погодили всі його істотні умови та порядок внесення змін до них.

Так, істотними умовами договору про закупівлю є предмет закупівлі, якість товару, кількість товару та ціна договору. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (п. 13.4. договору).

Суд враховує, що кожна зміна істотних умов договору про закупівлю, зокрема ціни за одиницю товару, повинна мати самостійне, належне та документально підтверджене обґрунтування. Документи, якими обґрунтовується зміна ціни, повинні містити підтвердження фактичного коливання ринкової ціни товару, динаміку такого коливання, джерела інформації та їх співвідношення з попередніми періодами.

Як вбачається зі змісту спірних Додаткових угод в обґрунтування підстав підписання останніх, якими було збільшено ціну за одиницю товару з відповідним зменшенням його кількість, сторони договору послалися на пункти 1, 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно пункту 2 частини 5 статті 41 Законом України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній станом на дату укладання спірних правочинів) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

24 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 922/2321/22, в якій вирішувалось питання про те, чи дозволяють норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.

У пунктах 88-90 наведеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 922/433/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/779/23, від 06 лютого 2025 року у справі № 910/5182/24, від 18 лютого 2025 року у справі № 925/889/23 тощо, де інтерпретовано та застосовано положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.

Отже, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 вказано, що згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:

-збільшення ціни за одиницю товару до 10 %;

-збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;

-така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

-така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;

-обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція "не частіше ніж один раз на 90 днів" фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 %.

В подальшому, Законом № 1530-ІХ внесено зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".

Внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VII слова "підписання договору про закупівлю" замінені словами "підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару", а друге речення після слів "дизельного пального" доповнено словом "природного". Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.

Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIу редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.

Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.

Визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 року у справі №920/19/24.

Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесенням змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10% ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.

Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону №922-VIII.

Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.

До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

Велика Палата Верховного Суду, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10% при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

Окрім того, Велика Палата наголосила на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ № 1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ № 1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 % ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю.

Тобто положеннями постанови КМУ № 1178 (в редакції постанови КМУ від 01 вересня 2025 року № 1067), на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, чітко визначені як можливість застосування 10-відсоткового обмеження щодо збільшення ціни щодо кожного окремого випадку збільшення (без обмеження кількості змін), а не в цілому до усіх внесених змін, так і граничне значення на рівні 50 %, на яке може бути змінена передбачена в початковому договорі про закупівлю ціна за одиницю товару, що вкотре додатково підтверджує, що приписи частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не передбачають можливість збільшення ціни за одиницю товару на 10 % під час кожного внесення змін до договору про закупівлю.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесені зміни Законом №1530-ІХ до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII не стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.

В даному випадку, з огляду на початкову визначену в договорі базову ціну електричної енергії (із змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 10.01.2022), її максимальне збільшення могло відбуватись до 3,95 грн. без ПДВ.

Натомість ціни, встановлені у Додаткових угодах №7, №8, №9, перевищували відповідну межу, тобто, вартість товару збільшувалась понад 10% від початково встановленої в договорі ціни електроенергії (із змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 10.01.2022).

Суд також враховує, що в постанові від 28.08.2024 у справі №918/694/23 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відзначив, що: "...посилання Скаржника на підпункт 2, підпункт 7 пункту 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спору, оскільки: 1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; 2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою."

З огляду на що доводи відповідачів в цій частині судом відхиляються.

Оспорюваними Додатковими угодами до договору зі змінами ціни за одиницю товару - електричну енергії за 1 кВт/год загалом збільшено з 3,59 грн. до 4,79 грн., що призвело до значного підвищення ціни, а саме на 33,4% у порівнянні з істотними умовами основного договору (із змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 10.01.2022), з одночасним зменшенням обсягів її постачання з 5 500 000 кВт/год до 3 850 898 кВт/год, (- 29,98 %).

Разом з тим, підписавши договір про постачання електричної енергії споживачу від 31.12.2021, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо його виконання на передбачених умовах цього договору, у тому числі, в частині здійснення поставки за цінами, визначеними у договорі.

Водночас, п. 5 ч. 5 ст. 41 вищевказаного Закону України "Про публічні закупівлі" передбачає можливість зміни істотних умов договору після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у разі погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку.

Так, сторони у п. 5.1 договору передбачили, що зміна тарифу/ціни відбувається виключно з урахуванням обмежень у відповідності до умов Закону України "Про публічні закупівлі", з урахуванням умов даного договору.

Згідно з пунктом 13.6. договору, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника (у такому випадку, сторона, що ініціює дані зміни звертається до другої сторони, та укладають відповідну додаткову угоду). Дана підстава може застосуватися виходячи із обрання основної підстави, наприклад у разі збільшення ціни за одиницю товару при коливанні піни на ринку (ч.2.п.13.6. договору), в додатковій угоді сторони можуть зазначати дві підстави для внесення змін: п.1.ч.5.ст.41 та п.2.ч.5.ст.41 Закону.

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю електричної енергії!!!!

Особливості даного випадку

Постачальник має право ініціювати питання перед споживачем щодо зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної в договорі. У такому разі, постачальник повинен довести коливання ціни на ринку перед споживачем.

У разі настання обставин, визначених у цьому пункті договору, постачальник в межах дії договору надає замовнику на розгляд лист звернення, проект додаткової угоди та документальне обґрунтування щодо зміни ціни у бік збільшення з інформацією середньозважених цін за період не менше десяти календарних днів. Порівняння періоду, в розумінні даного договору, в якому відображені середньозважені ціни підтверджується даними: з офіційного сайту НКРЕКП, або висновком Торгово-промислової палати України чи її територіальних відділень або ДП "Держзовнішформ", або ДП "Укрпромзовнішекспертиза", або органів Державної служби статистики чи її територіальними органами, або документальним підтвердженням складеним постачальником на підставі даних Державного підприємства "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/), (можуть виступати: довідка складена у довільній формі на підставі аналітичних даних порівняльного аналізу, розгорнутих порівнянь середньозважених цін на всіх сегментах ринку електричної енергії протягом десятиденного календарного періоду), за підписом та печаткою постачальника або іншого органу, який має на це повноваження, що підтверджують таке коливання ціни в бік збільшення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 вказала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (позиція узгоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеними у постановах від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).

Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Законом №922-VIII не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (позиція узгоджується з висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеним у постанові від 06 лютого 2025 року у справі № 916/747/24).

Зі змісту оспорюваних Додаткових угод №2, №3, №7, №8, №9 вбачається, що збільшення ціни за одиницю електричної енергії було здійснене на підставі п.п.1,2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку на добу наперед, на підставі даних ДП "Оператора ринку" (https://www.oree.com.ua).

З-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точки зору саме факту коливання ціни на товар (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі №926/3244/22).

Суд констатує, що долучені до листів від 11.01.2022 №11-01, від 24.01.2022 № 98-1, від 03.08.2022 № 08-08, від 31.08.2022 №19-08, від 12.09.2022 № 06-09 довідки директора ТОВ "ВІТО ЕНЕРДЖИ" сформовані на підставі даних ДП "Оператора ринку" (https://www.oree.com.ua), не відображають інформації про коливання ціни на електричну енергію, що склалась на момент підписання спірних додаткових угод у порівнянні з ціною на дату підписання Договору/внесення попередніх змін, а тому не можуть слугувати належними та допустимими доказами для внесення змін до істотних умов Договору.

Окрім того, не надано будь-яких належних відомостей (жодних довідок уповноваженого органу про ціну товару на ринку), якими б обґрунтовувалось підвищення ціни на товар на ринку за вказані вище періоди.

Відтак, у суду відсутня можливість проаналізувати документи, що містять відомості щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності її зростання, здійснити аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку із чим матеріали справи не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII.

Більш того, суд зауважує, що відповідно до інформаційно-цінової довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 26.09.2024 №22-05/1199, долученої до матеріалів справи прокуратурою, вбачається, що середньозважена ціна купівлі-продажу електроенергії на ринку "на добу наперед" (РДН) на період укладення додаткової угоди №3 (2553,68 грн.) є нижчою ніж на період укладення основного Договору (31.12.2021 - 3188,44 грн.), та додаткової угоди №2 (2796,89 грн.), що в свою чергу також підтверджує відсутність підстав для внесення змін до істотних умов Договору.

За таких обставин, необхідність внесення сторонами змін щодо ціни товару не можна вважати обґрунтованим та таким, що підтверджено належними доказами.

Оскільки відповідачами не надано будь-яке документальне підтвердження зростання ціни за одиницю товару до кожної окремо Додаткової угоди, судом встановлено відсутність обґрунтованих підстав для внесення змін до договору та враховуючи перевищення граничного розміру можливості збільшення ціни за одиницю товару у Додаткових угодах №2, №3, №7, №8 та №9, додаткові угоди №2 від 01.02.2022, №3 від 02.02.2022, №7 від 05.09.2022, №8 від 06.09.2022, №9 від 29.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №3112К від 31.12.2021 належить вважати укладеними з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Окрім того, у додаткових угодах №2 від 01.02.2022, №3 від 02.02.2022, №7 від 05.09.2022, №8 від 06.09.2022 та №9 від 29.09.2022 передбачено, що їх дія поширюється з 12.01.2022, 26.01.2022, 04.08.2022, 01.09.2022 та 13.09.2022 відповідно, тобто на правовідносини, що уже виникли між сторонами (підвищення ціни на електричну енергію, яка уже спожита споживачем), що є порушенням положень ч. 3 ст. 631 ЦК України.

Розглядаючи питання можливості підвищення ціни вже спожитої електроенергії, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі 922/2321/22 досліджено обставини, за яких постачальник щоденно протягом певного періоду постачав, а споживач приймав та споживав електричну енергію. В подальшому, сторони підписали додаткову угоду, якою змінили ціну електричної енергії, яка вже була продана споживачу та спожита ним. Отже, товар, поставлений відповідачем до моменту укладення додаткової угоди, був не тільки прийнятий споживачем у власність, а й спожитий. ВС виснував, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається, отже, підвищення ціни на електроенергію, що щоденно споживалася до укладення додаткової угоди, є неправомірним.

Також, Верховини Суд у постановах від 12.10.2018 у справі №910/21671/17, №910/22172/17 від 26.11.2018 дійшов однозначного висновку про неможливість та протиправність застосування ч. 3 ст.631 ЦК України щодо зворотної дії додаткових угод: "Згідно з частиною третьою статті 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Водночас вказаною нормою закону не надається право сторонам застосовувати зворотну дію в часі пунктів додаткової угоди або договору, які змінюють врегульовані договірні відносини (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 910/14082/17, і Суд не вбачав підстав для відступу від вказаної позиції у розгляді цієї справи).

Таким чином, застосування у Додаткових угодах ч. 3 ст. 631 ЦК України щодо перерахунку (підвищення ціни) на електричну енергію, яка вже була спожита споживачем, не відповідає вимогам закону.

Вказаними діями також грубо порушено вимоги п. 4 ч. З ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії"; п. 3.1.1 ПРРЕЕ, п. 3.2.4. ПРРЕЕ, пп. 40 п.2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу щодо обов`язку електропостачальника у чіткий та прозорий спосіб інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу (у тому числі комерційної пропозиції) не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір; п. 11 ч. 1 ст. 58 вказаного Закону щодо права споживача отримувати від відповідного електропостачальника повідомлення про його наміри внести зміни до будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до внесення.

Вказаний вище обов`язок постачальника передбачено також абз. 4 ч. 2 п. 13.6. Договору.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України "Про публічні закупівлі".

Отже, з урахуванням вищенаведеного у сукупності, беручи до уваги невідповідність додаткових угод вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", додаткові угоди №2 від 01.02.2022, №3 від 02.02.2022, №7 від 05.09.2022, №8 від 06.09.2022, №9 від 29.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №3112К від 31.12.2021 відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними.

З приводу посилання відповідача на лист Мінекономіки від 24 листопада 2020 року №3304-04/69987-06 "Щодо укладення, виконання, зміни та розірвання договору про закупівлю", то судом враховується позиція Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19, за змістом якої вказано, що вищевказаний лист не є нормативно-правовим актом і тому не створює та не створював для осіб жодних прав чи обов`язків щодо дотримання визначеної у них інформації.

При цьому, надання Міністерством економіки України листів або роз`яснень, які суперечать висновку щодо застосування норм права, викладеному у постановах Верховного Суду, а у цьому випадку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22, прямо порушує наведені вище правові приписи та жодним чином не може вплинути на правильність застосування норм Закону України "Про публічні закупівлі" (подібна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 922/2497/23).

Стосовно вимоги про стягнення 1 831 306,22 грн. безпідставно отриманих коштів суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За приписами пункту 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки Додаткові №2 від 01.02.2022, №3 від 02.02.2022, №7 від 05.09.2022, №8 від 06.09.2022 та №9 від 29.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №3112К від 31.12.2021 року є недійсними, то останні не породжують правових наслідків. Відтак, зобов`язання сторін щодо ціни за одиницю товару підлягають регулювання умовами договору від 31.12.2021 (із змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 01.01.2022 до договору).

Поверненню підлягають кошти, які надлишково сплачено за умовами оспорюваних Додаткових угод протягом строку їх дії.

Судом із доданих актів прийому-передачі електричної енергії та платіжних доручень встановлено, що позивачем за час дії договору було спожито 3 850 898 кВт/год, за які сплачено 15 656 030,04 грн.

Відповідно, різниця між сумою фактично сплачених коштів (за цінами, які встановлювались додатковими угодами) та сумою, що підлягає сплаті з урахуванням ціни, погодженої в договорі, являється грошовою сумою, що була безпідставно одержана, підстава її набуття відпала, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю ''Віто Енерджи'' зобов`язане її повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Так, за фактично спожиту електроенергію позивачу слід було сплатити 13 824 723,82 грн. (з розрахунку 3 850 898 кВт/год. * 3,59 грн).

Натомість позивачем сплачено 15 656 030,04 грн., з огляду на що сума переплати склала 1 831 306,22 грн.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити. Визнати недійсними додаткові угоди №2 від 01.02.2022, №3 від 02.02.2022, №7 від 05.09.2022, №8 від 06.09.2022 та №9 від 29.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №3112К від 31.12.2021 року та стягнути з відповідача 2 на користь позивача 1 831 306,22 грн. безпідставно отриманих коштів.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір у справі, сплачений за позовні вимоги про визнання недійсними правочинів, покладається на відповідачів у рівних частинах (в тому числі враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій останніх); судовий збір у справі, сплачений за позовну вимогу про стягнення 1831306,22 грн., покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи", позов до якого у відповідній частині задоволено.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 01.02.2022 до Договору №3112К від 31.12.2021, укладену між Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" ().

Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 02.02.2022 до Договору №3112К від 31.12.2021, укладену між Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" ().

Визнати недійсною додаткову угоду №7 від 05.09.2022 до Договору №3112К від 31.12.2021, укладену між Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" ().

Визнати недійсною додаткову угоду №8 від 06.09.2022 до Договору №3112К від 31.12.2021, укладену між Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" ().

Визнати недійсною додаткову угоду №9 від 29.09.2022 до Договору №3112К від 31.12.2021, укладену між Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" (вул. Новоселів, 1, с. Якушенці, Вінницький район, Вінницька область, ) на користь Хмельницької міської ради (вул. Героїв Маріуполя, 3, м. Хмельницький, 29005, ) грошові кошти у розмірі 1 831 306,22грн (один мільйон вісімсот тридцять одна тисяча триста шість гривень 22 копійки), перераховані за товар, який не отримано відповідно до умов Договору №3112К від 31.12.2021.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Хмельницького комунальним підприємством "Міськсвітло" (вул. Юрія Руфа, будинок, 25, місто Хмельницький, Хмельницька область, 29008, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (пров. Військоматський, 3, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ) 7570,00грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень 00 копійок) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віто Енерджи" (вул. Новоселів, 1, с. Якушенці, Вінницький район, Вінницька область, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (пров. Військоматський, 3, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ) 35039,60грн (тридцять п`ять тисяч тридцять дев`ять гривень 60 копійок) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складений 19.02.2026.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник - до матеріалів справи

Прокуратурі, позивачу та відповідачам рішення направлено до Електронних кабінетів в ЄСІТС.