ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" лютого 2026 р. Справа № 911/452/26

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши матеріали позовної заяви Фізичної особи підприємця Канського Володимира Петровича

до Управління з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради Броварського району Київської області та Броварської міської ради Броварського району Київської області

про зобов`язання завершити процедуру приватизації способом викупу нежитлового приміщення шляхом укладення договору купівлі-продажу

установив:

19.02.2026 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" у формі електронного документа до Господарського суду Київської області подано позовну заяву Фізичної особи підприємця Канського Володимира Петровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (далі ФОП Канський В.П./позивач) до Управління з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради Броварського району Київської області () (далі відповідач 1) та Броварської міської ради Броварського району Київської області () (далі відповідач 2) з вимогою про зобов`язання відповідача 1 завершити процедуру приватизації способом викупу нежитлового приміщення окремо розташованої будівлі, площею 59,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 310-Б шляхом укладення з позивачем договору купівлі-продажу в редакції, викладеній в прохальній частині позову.

Позовні вимоги обґрунтовано недобросовісним незавершенням відповідачами процедури приватизації об`єкту, невчиненням формальних дій щодо оформлення договору, що спричинило порушення права позивача на набуття майна об`єкту приватизації.

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно приписів ст. ст. 1, 4, ч.ч. 1, 4 ст. 45 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Однак, подаючи до суд позовну заяву до двох відповідачів, ФОП Канський В.П. у відповідній заяві не вказав зміст позовних вимог щодо відповідача 2.

Крім того, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ст. ст. 4, 6 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2026 року в розмірі 3328,00 гривень.

З огляду наведених вище норм закону та встановлених ст. 4 Закону України Про судовий збір ставок судового збору слідує, що за подання у 2026 році до господарського суду судовий збір справляється:

- з позовної заяви майнового характеру, згідно підпункту 1 пункту 2 частини другої вказаної статті - у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3 328,00 гривень, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 164 800,00 грн;

- з позовної заяви немайнового характеру, згідно підпункту 2 пункту 2 частини другої вказаної статті - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3328,00 гривень.

Як слідує зі змісту позовної заяви ФОП Канського В.П., останній заявив вимогу немайнового характеру.

За подання вказаної позовної заяви необхідний до сплати розмір судового збору складає 2662,40 грн (3328,00 грн х 0,8) за вимогу немайнового характеру із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Однак доказів на підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано, що підтверджується, що підтверджується складеним Господарським судом Київської області актом №07-13/11/2026 від 19.02.2026.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення зазначених вище норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ФОП Канського В.П. без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Фізичної особи підприємця Канського Володимира Петровича без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень з викладенням змісту позовних вимог стосовно другого відповідача - Броварської міської ради Броварського району Київської області;

- документів, які підтверджують сплату Фізичною особою підприємцем Канським Володимиром Петровичем судового збору за подання позову у передбаченому законом порядку та розмірі 2 662,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду згідно ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України не підлягає.

Суддя В.А. Ярема