ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2026 р. м. Ужгород Справа № 14/26

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Худенка А.А.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», м. Київ про заміну стягувача у справі №14/26 за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», м. Київ в особі філії Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Ужгородського РУ, м. Ужгород до Товариства з обмеженою відповідальністю «Василь Іванович Рішко», с. Добрянське Тячівського району до Малого приватного підприємства «Дубник», с. Бедевля Тячівського району про стягнення солідарно заборгованості у сумі 408 428,44 грн. за Кредитним договором №2007/980-МК/23 від 28.12.2007р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області (суддя Карпинець В.І.) від 12.05.2009 у справі №14/26 позов задоволено в уточненому розмірі позовних вимог. Присуджено до стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Василь Іванович Рішко» /Тячівський район, с. Добрянське, вул. Комсомольська, 19, ідентифікаційний код 32467854, р/р НОМЕР_1 у філії ВАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ, код 25998672, МФО 312538/ та з Малого приватного підприємства «Дубник» / Тячівський район, с. Бедевля, вул. Комарова, 33, ідентифікаційний код 13582895/ на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» /м. Київ, вул. Артема, 15/ в особі філії Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Ужгородського РУ /м. Ужгород, Слов`янська наб., 13, ідентифікаційний код 25998672/ загальну суму 378 496,39 грн. (в тому числі сума 299 945,96 грн. простроченого кредиту по Ліміту Овердрафту, сума 40 119,88 грн по відсотках (яка складає суму 39 470 грн. по прострочених відсотках та суму 649,88 грн. по нарахованих відсотках) та сума 38 430,55 грн. пені (яка складає суму 35 697,68 грн. нарахованої пені по тілу кредиту за овердрафтом та суму 2732,87 грн. нарахованої пені по відсоткам), суму 3784,90 грн. державного мита та суму 109,35 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На адресу суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» б/н від 08.12.2025 (вх. №02.3.1-02/10719/25 від 08.12.2025) про заміну стягувача у справі №14/26, що за своїм змістом обґрунтована покликанням на Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_Ur_4 від 13.08.2020 за змістом якого Банк (позивач, стягувач) відступив Новому кредитору (заявнику) права вимоги Банку до боржників (відповідачів). Наведені підстави заявник вважає передумовою для заміни сторони стягувача в даній справі на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.12.2025 постановлено прийняти означену заяву до розгляду, розгляд справи призначити на 19.01.2026 з викликом уповноважених представників учасників спору.

В подальшому ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2026 судове засідання по розгляду заяви відкладалось на 17.02.2026 із викликом уповноважених представників учасників спору, в тому числі заявника. Зобов`язано заявника у строк до 13.02.2026 подати господарському суду: документальні докази у підтвердження факту відкриття виконавчого провадження із примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області №14/26 від 12.05.2009; документальні докази у підтвердження актуального стану виконавчого провадження із примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області №14/26 від 12.05.2009; документальні докази у підтвердження факту повідомлення боржника про відступлення права вимоги в порядку п. 3 Договору про відступленням прав вимоги №GL48N718070_Ur_4 від 13.08.2020.

Судом встановлено, що ухвали суду доставлені заявнику до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Розглянувши дану заяву, суд встановив, що заявник зазначає, що 13.08.2020 між Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було укладено договір відступлення права вимоги відповідно №GL48N718070_Ur_4 до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлений протоколом електронного аукціону №GL48N718070_Ur_4 від 22.05.2020 року. Укладення даного договору і стало підставою для звернення до суду із заявою про заміну сторони позивача/стягувача у справі №14/26 правонаступником з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Однак, судом встановлено, що заявником не долучено до матеріалів своєї заяви жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували зазначені ним обставини. Зокрема, заявником не долучено до матеріалів заяви належним чином завірені копії документальних доказів у підтвердження факту відкриття виконавчого провадження із примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області №14/26 від 12.05.2009; документальні докази у підтвердження актуального стану виконавчого провадження із примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області №14/26 від 12.05.2009; документальні докази у підтвердження факту повідомлення боржника про відступлення права вимоги в порядку п. 3 Договору про відступленням прав вимоги №GL48N718070_Ur_4 від 13.08.2020.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).

Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, суд висновує, що заявник був повідомлений своєчасно та в належний спосіб про необхідність виконання вимог зазначених вище ухвал суду.

В призначене судове засідання 19.01.2026 та 17.02.2026 заявник чи його представник не з`явились, вимог ухвал суду від 17.02.2026 не виконали, не подали до суду витребуваних документів, заяв по суті справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що заяву належить залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно положень ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Приписами ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Частиною 4 ст. 74 ГПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відтак, суд на виконання приписів вказаних норм, визнав явку представника заявника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» обов`язковою у таке судове засідання та викликав його для участі в призначені судові засідання. Також, суд, своєю ухвалою від 19.01.2026 витребував в заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до 13.02.2026 належним чином завірені копії документальних доказів у підтвердження факту відкриття виконавчого провадження із примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області №14/26 від 12.05.2009; документальні докази у підтвердження актуального стану виконавчого провадження із примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області №14/26 від 12.05.2009; документальні докази у підтвердження факту повідомлення боржника про відступлення права вимоги в порядку п. 3 Договору про відступленням прав вимоги №GL48N718070_Ur_4 від 13.08.2020. Постановлено заявнику такі документи надати суду.

Заявником вимоги ухвал суду від 11.12.2025 та від 19.01.2026, не виконано.

Згідно ст. 81 ГПК України, будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч. 10 ст. 81 ГПК України).

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо: позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У постанові від 10 вересня 2025 року у справі №369/13444/20 Велика палата Верховного Суду виснувала, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд має з`ясувати, чи загалом належало первісному кредиторові право вимоги до боржника станом на момент його відступлення, перевірити чинність вимоги на час звернення до суду з відповідною заявою, а також дослідити, чи закон не встановлює заборони на відступлення права вимоги у конкретних правовідносинах.

Суд підкреслює увагу заявника, що ним не виконано вимог ухвал суду в цій справі від 11.12.2025 та від 19.01.2026 і не подано до суду витребувані докази, а також проігноровано судові виклики щодо участі в призначених судових засіданнях. Суд зазначає, що нез`явлення заявника в такі судові засідання та неподання ним додаткових доказів унеможливлює і перешкоджає розгляду поданої заяви по суті та постановлянню відповідної ухвали за результатами розгляду вимог ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 4 ст. 202 ГПК України).

За змістом пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Згідно зі статтею 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще ряд прав та обов`язків, передбачених статтею 46 Господарського процесуального кодексу України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої ГПК України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 ГПК України).

Крім того, за змістом частини третьої статті 196 ГПК України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою. Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача (заявника) в судове засідання є залишення позову (заяви) без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Крім того положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України мають імперативний характер.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 червня 2020 року у справі №910/16978/19.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18 листопада 2022 року у справі №905/458/21 зазначає про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява №11681/85, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає порядок судового розгляду справи у змагальному порядку за участю обох сторін.

Неявка позивача (заявника) або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

З огляду на викладене, враховуючи, що ухвалами від 11.12.2025 та від 19.01.2026 заявника було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі, а також ту обставину, що заявник жодним чином не повідомив про причини неявки його представника у судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зважаючи на імперативний характер процесуальних норм, а саме: частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, які встановлюють обов`язок суду у разі неявки позивача (заявника) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, - залишити позов без розгляду, з огляду на те, що заявником також і не виконано вимог вказаних вище ухвал і не подано до суду доказів, які витребовувалися, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви про заміну сторони правонаступником, яка надійшла від нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (вх. №02.3.1-02/10719/25 від 08.12.2025), без розгляду.

Згідно приписів ч. 4 ст. 226 ГПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Керуючись ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву про заміну сторони правонаступником, яка надійшла від нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (вх. №02.3.1-02/10719/25 від 08.12.2025) - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати учасникам спору та Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

3. Ухвала господарського суду набирає законної сили на підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повни й текст ухвали складено та підписано 19.02.2026

Суддя А.А. Худенко