РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2026Справа № 910/12766/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

За позовом Четвертого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області () вул. Студентська, 2, м. Ніжин, Чернігівська обл., 16600)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДВІКСІМ"

(04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 256;

)

Про стягнення 1 292,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Третій державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДВІКСІМ" (далі-відповідач) про стягнення 1 292,34 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 залишено позовну заяву без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення ухвали суду, у визначений спосіб.

28.10.2025 через відділ автоматизованого документообігу суду від Третього державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/12766/25 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Означену ухвалу, направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення №R61 повернуто з посиланням на закінчення встановленого терміну зберігання.

Вказаний лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/12766/25 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

13.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання 4-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про заміну сторони правонаступником у справі, в якому просить змінити сторону провадження у справі № 910/12766/25, а саме з 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області () на 4 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області ().

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.02.2026 заяву 4 державного пожежно-рятувального Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про заміну позивача його правонаступником у справі № 910/3215/25 задоволено та здійснено заміну сторони (позивача) 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області () на його правонаступника - 4 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області () у справі №910/12766/25.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За результатами проведених відкритих торгів, між 3 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (Замовником за Договором, далі по тексту - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДВІКСІМ» (Постачальником за Договором, далі по тексту - Відповідач) був укладений Договір № 156 від 16 червня 2025 року (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. розділу І «Предмет договору», пункту 4.8. розділу IV «Поставка товару» вказаного Договору, Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у Договорі, поставити (передати) у власність Позивача ворота промислові розпашні (двухсворчасті) у кількості 3 (трьох) комплектів за Специфікацією (Додаток 1 до Договору) (далі - Товар), та здійснити його (Товару) монтаж (встановлення) не пізніше 31 серпня 2025 року за адресою, вказаною у Додатку 1 до Договору (Специфікація), а Позивач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у Договорі, прийняти Товар у Відповідача та оплатити його вартість.

Згідно з пунктом 2.1. розділу II «Ціна договору» вказаного Договору, ціна Договору становить - 430 780,31 грн., у тому числі ПДВ - 71 796,72 грн.

Відповідно до підпункту 7.3.1. пункту 7.3. розділу VII «Права та обов`язки сторін» вказаного Договору, Відповідач зобов`язався поставити (передати) Позивачу Товар у строки, встановлені цим Договором.

За твердженням Позивача, з метою уникнення ризиків несвоєчасного виконання умов договору, Постачальнику неодноразово направлялися листи (№ 70 47 1-980/70 47 від 07.08.2025 року, № 70 47 1-996/70 47 від 20.08.2025 року, № 70 47 1-1002/70 47 від 28.08.2025 року) про надання інформації щодо стадії виконання умов договору. Водночас, як вказує Позивач, на звернення була отримана лише усна відповідь, що товар буде своєчасно виготовлено та поставлено.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду Позивач зазначив, що станом на 31 серпня 2025 року Відповідач не поставив (не передав) Товар у власність Позивача, та не здійснив його (Товару) монтаж (встановлення).

Відповідач поставив (передав) у власність Позивача та здійснив монтаж (встановлення) Товару у кількості 3 (трьох) комплектів за місцем поставки: вул. Василя Тарновського, буд. 58, смт Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, 17600, лише 04 вересня 2025 року, що підтверджується видатковою накладною від 04 вересня 2025 року № 6 та товарно-транспортною накладною від 03.09.2025 року № 6.

За твердженням Позивача, Відповідач взяті на себе зобов`язання з поставки (передачі) Товару та його монтажу (встановлення) виконав з порушенням встановленого Договором строку. Замість 31 серпня 2025 року Відповідач поставив (передав) та здійснив монтаж (встановлення) Товару Позивачу 04 вересня 2025 року, що підтверджується згаданими вище документами.

04 вересня 2025 року Позивач рекомендованим листом надіслав на адресу Відповідача претензію від 04.09.2025 вих. № 70 47 1-1020/70 47, в якій просив сплатити пеню за порушення строку поставки (передачі) Товару та його (Товару) монтажу (встановлення) за Договором у сумі 1 292,34 грн. На що, Відповідач надав відповідь на претензію листом № 1909/25-1 від 19.09.2025 року, в якому спирається на форс-мажорні обставини та просить не застосовувати штрафних санкцій та пені, передбачених договором.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором в частині своєчасної поставки та монтажу товару, у зв`язку з чим Позивачем було нараховано штрафні санкції.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 526 ЦК України передбачено зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 8.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 8.3 Договору, за порушення строків виконання зобов`язання з учасника на користь замовника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 робочих днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Судом встановлено, що Відповідачем в порушення норм чинного законодавства та умов укладеного між сторонами Договору, належним чином не виконано зобов`язання щодо строку поставки продукції (Товару).

Оскільки Відповідач не виконав своє зобов`язання з поставки товару у строк, встановлений Договором, заявлені Позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1 292,34 грн. - пені, нарахованої за період 01.09.2025-03.09.2025 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДВІКСІМ" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 256; ) на користь Четвертого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (вул. Студентська, 2, м. Ніжин, Чернігівська обл., 16600; ) 1 292,34 грн. пені та 3028,00 грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов