За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Гал плюс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Україна"
простягнення 2668993,44 грн
Суддя Смирнова Ю.М.
Представники сторін не викликалися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гал плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Україна" про стягнення 2668993,44 грн, з яких 2417886,54 грн основного боргу, 241786,65 грн пені, 9340,25 грн 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №260 від 05.08.2028 в частині оплати поставленого товару у встановлений цим правочином строк.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.01.2026 у справі №910/12704/25 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал плюс" 2417866,54 грн, 96515,93 грн пені, 9340,25 грн 3% річних та судовий збір у розмірі 30284,67 грн, в іншій частині позову відмовлено.

В порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України позивач звернувся з заявою про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн.

Відповідач своїм правом на подання заперечень проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу позивача не скористався.

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначені приписи Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про судові витрати позивача у справі №910/12704/25 без повідомлення учасників справи, в порядку, передбаченому ст.244 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч.3-5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

При цьому представник позивача до закінчення судових дебатів у справі зробила заяву, що відповідні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заяву про розподіл судових витрат позивач подав своєчасно.

До заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу позивач надав:

- договір про надання правової допомоги №01/25 від 08.09.2025, укладений між позивачем та адвокатом Шинкаренко Л.О.;

- додаткову угоду №2 від 08.09.2025 до договору про надання правової допомоги №01/25 від 08.09.2025 на суму 30000,00 грн, за змістом якої позовна заява подається до Господарського суду Івано-Франківської області;

- акт №2 приймання-передачі наданих послуг від 07.01.2026 на суму 35000,00 грн, за яким адвокат надав, а позивач (клієнт) прийняв професійну правничу допомогу відповідно до додаткової угоди №2 від 08.09.2025 до договору про надання правової допомоги №01/25 від 08.09.2025, а саме: ознайомлення та вивчення матеріалів, наданими клієнтом щодо порушення умов договору поставки та стягнення штрафних санкцій, аналіз норм законодавства та судової практики по питанню, консультація на суму 3000,00 грн, підготовка позовної заяви про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору поставки та подача її до Господарського суду Івано-Франківської області на суму 15000,00 грн, підготовка процесуальних документів у справі (відповідь на відзив, клопотання, заяви, пояснення, заперечення, тощо); відповідь на відзив на позовну заяву на суму 2000,00 грн, участь у судовому засіданні - судодень (одне судове засідання) на суму 15000,00 грн;

- ордер серії ВН №1591271 від 10.10.2025.

Таким чином, долучені позивачем до заяви про розподіл судових витрат документи стосуються надання позивачу професійної правничої допомоги адвокатом Шинкаренко Л.О. щодо розгляду справи Господарським судом Івано-Франківської області, а не справи №910/12704/25 Господарським судом міста Києва.

Оскільки вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в рамках справи №910/12704/25 не підтверджені документально, підстави для задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова