ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 рокум. Кропивницький Справа № 912/1535/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області, поданим в інтересах держави в особі

позивача - Світловодської міської ради,

до:

відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут»,

відповідача-2: Комунального закладу «Міський Палац культури Світловодської міської ради»,

про визнання недійсними договору та додаткових угод до нього, а також стягнення 78736,94 грн

за участі:

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.,

- представників сторін: Прокуратури Ледовської Т.В., Відповідача-1 адвоката Васільєва В.О.,

у с т а н о в и в:

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

20.06.2024 керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся в інтересах держави в особі Світловодської міської ради з позовом до ТОВ «Твій Газзбут» та Комунального закладу «Міський Палац культури Світловодської міської ради» і просить:

- визнати недійсними укладені між ТОВ «Твій Газзбут» та КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» договір закупівлі електричної енергії від 25.05.2023 № 60АВ200-1585-23, а також додаткові угоди до нього № 2 від 01.08.2023, № 3 від 01.09.2023, № 4 від 20.11.2023, № 5 від 26.12.2023;

- стягнути з ТОВ «Твій Газзбут» на користь КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» 78736,94 грн, а отримані ним кошти за судовим рішенням - у дохід держави.

Ухвалою від 25.06.2024 Суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та установив сторонам строки для подачі процесуальних заяв.

У межах справи ТОВ «Твій Газзбут» подало відзив на позов, а Прокурор відповідь на відзив. При цьому КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» правом на подачу процесуальних заяв не скористався.

24.07.2024 Суд відповідною ухвалою зупинив провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 918/1043/21 Великою Палатою Верховного Суду.

У подальшому ухвалою від 06.01.2026 Суд поновив провадження у справі та продовжив її розгляд.

Підготовче провадження Суд здійснив у засіданнях, які відбулися 24.07.2024, 28.01.2026, а справу по суті розглянув у засіданні 18.02.2026.

Справу про суті Суд розглянув без участі представників Світловодської міської ради та КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради», оскільки вони не прибули, хоча належним чином були повідомлені про судовий розгляд шляхом направлення процесуальних документів до їх електронних кабінетів.

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПРОКУРОРА

Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурор вказав, що:

- 25.05.2023 ТОВ «Твій Газзбут» та КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» за результатами процедури державних закупівель уклали договір про постачання електричної енергії від № 60АВ200-1585-23 у період з 27.05.2023 по 31.12.2023;

- у період дії договору КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» отримало від ТОВ «Твій Газзбут» електричну енергію та сплатило за неї 78736,94 грн;

- як слідує з наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Твій Газзбут» є ОСОБА_1 , щодо якого указом Президента України від 24.06.2021 № 266-2021 застосовані персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи терміном на 3 роки;

- у зв`язку з наявністю обмежувальних заходів безпосередньо договір та укладені у його межах додаткові угоди не відповідають положенням статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та пунктам 39,41, 44 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», а тому є недійсними за частиною 1 статті 203 та частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України, оскільки їх вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства;

- наслідком недійсності правочинів за частиною 3 статті 228 ЦК України є повернення отриманого за ними іншій стороні та подальше стягнення з такої сторони отриманого у дохід держави, а тому ТОВ «Твій Газзбут» повинне повернути КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» 78736,94 грн отриманих коштів за договором, а КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради», за наслідками отримання цих коштів, повинне сплатити їх у дохід держави;

- позовна заява вжита як захід прокурорського реагування та направлена на захист економічних інтересів держави у бюджетних правовідносинах, а безпосередньо Світловодська міська рада, як орган, який контролює діяльність КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради», не вжила відповідні заходи для реагування на наявні порушення.

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ВІДПОВІДАЧА-1

ТОВ «Твій Газзбут» позовні вимоги не визнало та зазначило, що:

- підстави для відмови в участі у процедурі закупівлі окреслені статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі», серед яких випадок коли учасник є особою, до якої застосовано санкцію у виді заборони на здійснення публічних закупівель згідно із Законом України «Про санкції», проте у переліку осіб, стосовно яких уведено обмежувальні заходи відсутнє ТОВ «Твій Газзбут», а тому при проведенні державних закупівель товариство не допустило відповідних порушень;

- звернення з позовом в інтересах Світловодської міської ради неправомірне, оскільки вона не є розпорядником бюджетних коштів у спірних правовідносинах.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

Відповідно до Оголошення про проведення відкритих торгів № UA-2023-05-04-002776-а від 04.05.2023 КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» розпочав процедуру державних закупівель електричної енергії у кількості 20750 кВт/год протягом 2023 року (т. 1, а.с. 17, 43).

За змістом Тендерної документації з відкритих торгів КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» визначив кваліфікаційні критерії до учасників та вимоги згідно з пунктами 28, 44 Особливостей. Зокрема, відповідно до підпункту 11 пункту 5 розділу 3 Тендерної документації замовник приймає рішення про відмову учаснику процедури закупівлі в участі у відкритих торгах та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію у разі, коли учасник або кінцевий бенефіціарний власник, член або учасник (акціонер) юридичної особи учасника процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель згідно із Законом України «Про санкції» (т.1, а.с. 25).

Згідно з рішенням про намір укласти договір про закупівлю від 12.05.2023 та Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» визнав учасника торгів - ТОВ «Твій Газзбут» таким, що відповідає кваліфікаційним критеріям, а також вказав, що відсутні підстави для відмови, які установлені статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі» (т.1, а.с. 44, 45).

Зокрема, разом з тендерною пропозицією ТОВ «Твій Газзбут» подало серед інших документів:

- довідку щодо інформації про засновника, в якій зазначило, що бенефіціарним власником товариства є ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 46)

- довідки про відсутність підстав для відмови згідно зі статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та пункту 44 Особливостей (т. 1, а.с. 51, 53),

- гарантійні листи про відсутність санкцій (т. 1, а.с. 47, 48, 49, 50, 52).

Як слідує з довідки про відсутність підстав для відмови, передбачених пунктом 44 Особливостей, № 200-Сл-2878-0523/72 від 08.05.2023 (а.с. 53) ТОВ «Твій Газзбут» вказало, що воно не є особою, стосовно якої застосовані санкції відповідно до Закону України «Про санкції».

25.05.2023 КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» та ТОВ «Твій Газзбут» уклали договір 60АВ200-1585-23 про постачання електричної енергії, за змістом якого товариство зобов`язалося протягом 2023 року постачали електричну енергію у кількості 20750 кВт/год на загальну суму 123198,48 грн (т. 1, а.с. 55-59).

У межах договору КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» та ТОВ «Твій Газзбут» уклали додаткові угоди № 1 від 30.06.2023 (т. 1, а.с. 64), № 2 від 01.08.2023 (т. 1, а.с. 65), № 3 від 01.09.2023 (т. 1, а.с. 66, № 4 від 20.11.2023 (т. 1, а.с. 67), № 5 від 26.12.2023 (т. 1, а.с. 68.)

Згідно з платіжними інструкціями КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» перерахував ТОВ «Твій Газзбут» у межах договору про закупівлі 78736,94 грн (т. 1, а.с. 72-79).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань станом на 10.06.2024 кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Твій Газзбут» є ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 85-90).

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ЗАКОНОДАВСТВА

Щодо прокурорського представництва

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді урегульовано статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Вона визначає, що представництво полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3); наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).

Частина 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а за абзацом другим частини 5 цієї ж статті у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до положень частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: у чому полягає порушення інтересів держави; необхідність їх захист; визначені законом підстави для звернення до суду прокурора; зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отож, правозастосування наведених норм полягає у тому, що прокурор повинен дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

У спорі Прокурор визначив Світловодську міську раду у якості органу, який має здійснювати захист інтересів держави, а тому необхідною є оцінка повноважності відповідного представництва.

Згідно з положеннями статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до статті 17 цього ж Закону відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підпорядкованості.

За змістом статті 60 того ж Закону територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів тощо (частини 1 та 4).

Як слідує зі Статуту КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради», затвердженого рішенням Світловодської міської ради № 1129 від 23.11.2021 (т. 1, а.с. 80-84), КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» є бюджетним, неприбутковим закладом (пункт 1.1.), засновником якого є Світловодська міська рада (пункт 1.2.). Джерелом формування майна Закладу є бюджетні асигнування тощо (пункт 5.3.).

Статтею 22 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

За пунктом 3 частини 1 статтею 26 того ж Кодексу контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень.

За таких положень та обставин Світловодська міська рада, як представник інтересів відповідної територіальної громади, а також як засновник КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради», уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах у якості державного органу з метою контролю за дотриманням цільового використання бюджетних коштів.

Листом за вих. № 55-3285вих-24 від 24.05.2024 (т. 1, а.с. 91-92) Прокурор звернувся до Світловодської міської ради з вимогою про надання інформації про вжиття заходів стосовно проведеної процедури державних закупівель.

На цей лист Світловодська міська рада листом № 01-24/248/1 від 30.05.2024 повідомила Прокурора про відсутність підстав для визнання договору недійсним та необхідності звернення до суду з позовом (т. 1, а.с. 95).

Як слідує з листа Прокурора за вих. № 553876вих-24 від 17.06.2024 (т. 1, а.с. 121) Прокурор повідомив Світловодську міську раду про звернення до суду в її інтересах стосовно недійсності договору про закупівлю та додаткових угод до нього.

З викладеного слідує, що Світловодська міська рада не вжила самостійні заходи для звернення до суду з позовом, а тому Прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави з метою захисту її інтересів, правомірно звернувся до суду з позовом в її інтересах.

Щодо наявності підстав для відмови ТОВ «Твій Газзбут» в участі у процедурі закупівлі

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад станом на час проведення КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» відкритих торгів урегульовувалися положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» у відповідній редакції, а також «Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» у редакціях станом на час оголошення процедури закупівлі (04.05.2023) та на час укладення договору закупівлі ( 25.05.2023).

Зокрема, стаття 17 цього Закону встановлювала підстави для відмови в участі у процедурі закупівлі. Так, за частиною 1 цієї статті замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у пунктах 2, 4, 5 частини другої статті 40 цього Закону) в разі, якщо, з-поміж іншого, учасник процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у виді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Закону України «Про санкції» (пункт 11).

У свою чергу, згідно з підпунктом 11 пункту 44 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (у редакції станом на дату оголошення про проведення відкритих торгів 04.05.2023) замовник приймає рішення про відмову учаснику процедури закупівлі в участі у відкритих торгах та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника процедури закупівлі в разі, коли учасник процедури закупівлі або кінцевий бенефіціарний власник, член або учасник (акціонер) юридичної особи - учасника процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України «Про санкції».

Аналогічна правова норма наявна і в редакції «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» станом на час укладення спірного договору № 60АВ200-1585-23, а саме станом на 25.05.2023. Зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 44 цих Особливостей замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, коли учасник процедури закупівлі підпадає під підстави, встановлені пунктом 47 цих Особливостей. Відповідно до підпункту 11 пункту 47 Особливостей замовник приймає рішення про відмову учаснику процедури закупівлі в участі у відкритих торгах та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника процедури закупівлі в разі, коли учасник процедури закупівлі або кінцевий бенефіціарний власник, член або учасник (акціонер) юридичної особи - учасника процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України «Про санкції».

Отож, положення статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» урегульовують підставу для відмови у закупівлі у випадку, коли саме учасник процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України «Про санкції», а положення наведених пунктів Особливостей розширюють відповідну підставу та передбачають випадки, коли кінцевий бенефіціарний власник, член або учасник (акціонер) юридичної особи - учасника процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України «Про санкції». За наявності таких випадків замовник закупівель зобов`язаний відмовити учаснику в участі у процедурі закупівлі, тобто фактично такий учасник не допускається до відповідної закупівлі.

У справі Суд установив, що у Тендерній документації по процедурі відкритих торгів (з особливостями), яка розроблена і затверджена протоколом уповноваженої особи КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» від 04.05.2023, також визначені кваліфікаційні критерії до учасників та вимоги згідно з пунктами 28 та 44 Особливостей. А саме відповідно до підпункту 11 пункту 5 розділу 3 Тендерної документації замовник приймає рішення про відмову учаснику процедури закупівлі в участі у відкритих торгах та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію у разі, коли учасник або кінцевий бенефіціарний власник, член або учасник (акціонер) юридичної особи учасника процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель згідно із Законом України «Про санкції».

Правовідносини стосовно порядку застосування та дії санкцій урегульовані Законом України «Про санкції».

За змістом положень Закону України «Про санкції», які впливають на вирішення спору у справі:

- санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, до іноземців, осіб без громадянства, суден, повітряних суден, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність, а санкції у виді позбавлення державних нагород - проти будь-яких нагороджених осіб, зазначених у частині 4 статті 3 цього Закону (частина 2 статті 1);

- підставами для застосування санкцій є: дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод (пункт 1 частини 1 статті 3);

- підставою для застосування санкцій також є вчинення іноземною державою, іноземною юридичною особою, юридичною особою, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземцем, особою без громадянства, а також суб`єктами, які здійснюють терористичну діяльність, дій, зазначених у пункті 1 частини 1 цієї статті, стосовно іншої іноземної держави, громадян чи юридичних осіб останньої (частина 3 статті 3);

- видами санкцій згідно з цим Законом, з-поміж інших, є: обмеження торговельних операцій; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом (пункти 2, 5, 25 частини 1 статті 4);

- рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо іноземної держави або невизначеного кола осіб певного виду діяльності (секторальні санкції), передбачених пунктами 1, 2-5, 13-15, 17-19, 24-1, 25 частини 1 статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України, вводиться в дію указом Президента України та затверджується протягом 48 годин з дня видання указу Президента України постановою Верховної Ради України; відповідне рішення набирає чинності з моменту прийняття постанови Верховної Ради України і є обов`язковим до виконання (частина 2 статті 5).

Отже, за Законом України «Про санкції» Рада національної безпеки та оборони України може вводити санкції стосовно фізичних та юридичних осіб у випадку коли вони створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України. Такі санкції уводяться в дію указом Президента України та затверджується постановою Верховної Ради України.

У свою чергу, указом Президента України «Про затвердження рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» № 266/2021 від 24.06.2021 уведене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Зокрема, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» застосовані персональні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) стосовно фізичних осіб згідно з додатком 1 та юридичних осіб згідно з додатком 2.

Як слідує з додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» обмежувальні заходи уведені стосовно Фірташа Дмитра Васильовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стосуються:

- блокування активів тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;

- обмеження торговельних операцій;

- обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);

- запобігання виведенню капіталів за межі України;

- зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

- анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

- заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

- повна заборона заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів;

- заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;

- припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;

- заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

- позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;

- інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України «Про санкції».

Відтак, оскільки стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уведені обмежувальні заходи, які передбачені наведеними правовими положеннями, юридичні особи, в яких він є кінцевим бенефіціарним власником не можуть приймати участі у державних закупівлях.

У цьому контексті Суд установив, що у процедурі публічної закупівлі, яка проводилася КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради», приймало участь та визнане переможцем відкритих торгів ТОВ «Твій Газзбут», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 .

Таке прийняття участі у відкритих торгах та визнання ТОВ «Твій Газзбут» їх переможцем, при наявності підстав для відмови йому в участі через те, що кінцевим бенефіціарним власником товариства є особа, до якої застосовано санкції у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель згідно із Законом України «Про санкції», суперечить підпункту 11 пункту 44 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» у редакції станом на дату оголошення про проведення відкритих торгів 04.05.2023 та рішення уповноваженої особи КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» про намір укласти договір про закупівлю станом на 12.05.2023, а також суперечить підпункту 11 пункту 5 розділу 3 Тендерної документації по процедурі відкритих торгів.

З наведеного Суд висновує, що КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» безпідставно не відхилив пропозицію ТОВ «Твій Газзбут» про участь у відкритих торгах чим безпідставно допустив до участі та визнав його переможцем з подальшим укладенням договору.

Щодо відсутності підстав для визнання договору і додаткових угод недійсними за сукупністю підстав статей 203 та 228 ЦК України

У частині 1 статті 202 ЦК України надане визначення правочину, а саме ним є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 204 того ж Кодексу встановлена презумпція правомірності правочину, зокрема, він є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, необхідні для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. За частиною 1 цієї статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Законодавством також установлені підстави для визнання правочину недійсним. А саме, за змістом статті 215 ЦК України: підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) (серед інших) вимог, які встановлені частиною 1 статті 203 цього Кодекс (частина 1).

У свою чергу, згідно з частиною 3 статті 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним; якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного; при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Отже, правова конструкція підстав недійсності правочинів за частиною 1 статті 203, частиною 1 статті 215 та частиною 3 статті 228 ЦК України розрізняє дві окремі підстави:

- перша у разі, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 203 та частина 1 статті 215 ЦК України);

- друга у разі, коли вчинений правочин порушує інтереси держави і суспільства та їх моральні засади він визнається недійсним (частина 1 статті 203, частина 1 статті 215 ЦК України та перше речення частини 3 статті 228 ЦК України).

У позові Прокурор вказав про підставу недійсності оспорюваного договору та додаткових угод до нього приписи частини 1 статті 203 та частини 3 статті 228 ЦК України, а також зазначив, що він «укладений без додержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та порушує правові та економічні засади держави та приписи санаційного регулювання» (т. 1, а.с. 7).

У зв`язку з наведеною підставою недійсності оспорюваних правочинів Суд обмежений в самостійному аналізі наслідків невідповідності правочинів приписам частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України (за першою наведеною підставою недійсності у разі, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства) та, з урахуванням положень частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, якими урегульований принцип диспозитивності господарського судочинства, обмежується лише заявленими вимогами про недійсність правочинів за приписи частини 1 статті 203, частина 1 статті 215 ЦК України та частини 3 статті 228 ЦК України стосовно підстави, коли вчинений правочин порушує інтереси держави і суспільства та їх моральні засади. Зокрема, принцип диспозитивності означає, що суд розглядає справи у межах заявлених вимог.

Безпосередньо порушення інтересів держави і суспільства та їх моральних засад - це діяння (правочин), що суперечать конституційному ладу, публічному порядку, безпеці або загальноприйнятим моральним нормам, воно спрямоване на шкоду правам громадян, майну держави/територіальних громад.

Основними аспектами цього поняття є:

- порушення публічного порядку - правочини посягають на основи державного ладу, економічну безпеку, територіальну цілісність, або вони спрямовані на незаконне заволодіння майном;

- порушення моральних засад суспільства - вчинення дій, що суперечать загальноприйнятим уявленням про добро, чесність, справедливість, людську гідність.

У пункті 5.2.2. постанови від 20.03.2019 у справі 922/1391/18 Верховний Суд надав правові висновки стосовно застосування положень частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 та частини 3 статті 228 ЦК України стосовно визначення правочину як такого, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Зокрема, Верховний Суд підкреслив, що:

- у законодавстві відсутні визначення поняття «інтерес» та поняття «інтерес держави і суспільства», законодавство не містить ні орієнтованого переліку сфер, де існують ці державні інтереси, ні критеріїв чи способів їх визначення;

- Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.1999 у справі про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді певною мірою конкретизував, що державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо;

- у наукових працях зазначається, що поняття «інтереси держави» має невизначений зміст, і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави; інтереси держави - це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства;

- ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору; метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони; мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства;

- для правильного вирішення спору необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін; наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Таким чином, правочин, який суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а саме спрямований на порушення правового господарського порядку, за наявності умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність такого правочину, та вчинений із метою, яка суперечить інтересам держави та суспільства, є недійсним.

У постанові від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду надав правові висновки стосовно правової природи наслідків недійсності правочину, які передбачені частиною 3 статті 228 ЦК України.

Так, у пунктах 66-73 Верховний Суд вказав, що:

- стягнення всього отриманого за недійсним правочином у дохід держави є конфіскацією, яка за своєю правовою природою не є цивільно-правовим інститутом;

- наслідки, передбачені реченнями 2-3 частини 3 статті 228 ЦК України, не спрямовані на поновлення майнової сфери постраждалого учасника цивільно-правових правовідносин; передбачені законом санкції мають за мету покарати осіб, які вчинили заборонений законодавством правочин; це єдина норма ЦК України, яка містить каральні заходи (санкції);

- за загальним правилом правовим наслідком недійсності правочинів є повернення сторін у стан, що передував укладенню правочину (абзац 2 частини 1 статті 216 ЦК України); такий правовий наслідок спрямований на те, аби нівелювати все, що відбулося і зробити його юридично незначущим;

- супроводжувальним правовим наслідком недійсності правочину є можливість відшкодування винною стороною правочину збитків та моральної шкоди, завданої другій стороні правочину; такий правовий наслідок спрямований на те, аби досягти компенсації понесених такою стороною втрат, тобто є проявом дії компенсаційних засад цивільного права;

- оскільки відшкодування збитків та моральної шкоди є видом цивільно-правової відповідальності, їх стягнення відбувається на користь приватної особи, в її інтересах і саме задля неї;

- у частині 3 статті 228 ЦК України передбачаються зовсім інші правові наслідки: які спрямовані не на позначене вище, а на реакцію з боку держави на правопорушення сторони/сторін правочину; ініціатором цих правових наслідків є держава, а не сторона правочину; ці правові наслідки встановлені в публічних інтересах (як їх розуміє держава), а не в приватноправових; наслідки полягають не у відновленні становища, що існувало до вчинення правочину, а на вилучення майна; ці правові наслідки не можна розцінювати як відшкодування збитків;

- такі правові наслідки не можна віднести до компенсаційних, адже вони є сутнісно іншими і являють собою різновид конфіскації майна державою.

З наведеного слідує, що Верховний Суд визначив правові наслідки недійсності правочину, які передбачені частиною 3 статті 228 ЦК України, як такі, що, фактично, є конфіскацією отриманого за недійсним правочином на користь держави.

В інших пунктах тієї ж постанови, а саме 74-91 Верховний Суд вказав, що:

- вирішуючи питання щодо застосування частини 3 статті 228 ЦК України суд має враховувати що санкції, передбачені частиною 3 статті 228 ЦК, частиною 1 статті 208 ГК спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства;

- конфіскація без вироку суду розглядається Європейським судом з прав людини як втручання у право власності, захищене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції;

- застосування наслідків, передбачених частиною 3 статті 228 ЦК України є втручанням держави у право власності приватних осіб, а тому підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції, за якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 105 тієї ж постанови Об`єднана палата зробила загальний висновок про те, що:

- при визначенні підстав для застосування частини 3 статті 228 ЦК України, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо);

- ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання); ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції.

У пунктах 106-113 Об`єднана палата також окреслила характеристику добросовісної сторони правочину, а саме зазначила, що:

- ЄСПЛ звертає увагу на важливість дотримання принципу пропорційності втручання і щодо добросовісного власника майна;

- на перший погляд, приписи частини 3 статті 228 ЦК свідчать про те, що втручання у право володіння майном добросовісного учасника правочину не відбувається, невинна особа не має зазнавати збитків через недійсний правочин, адже сторона має отримати від порушника назад своє майно, а з неї стягується в дохід держави лише те, що вона отримала від порушника;

- втім, за умови застосування відповідних приписів частини 3 статті 228 ЦК, відбувається непропорційне втручання в право власності й добросовісного учасника: по-перше, добросовісна сторона все одно втрачає очікуваний результат угоди, вона витратила час, ресурси, можливо зазнала упущеної вигоди і зрештою залишиться ні з чим (лише зі своїм початковим майном/грошима), якщо правочин був вигідним для неї, позбавлення майна чи прибутку може відчуватися як покарання, хоча умислу з її боку не було; по-друге, конфіскація майна добросовісної сторони (того, що вона отримала від іншого учасника) означає, що держава вилучає майно у особи, яка не вчинила свідомого порушення, такий крок потребує дуже переконливого обґрунтування публічним інтересом, ЄСПЛ у подібних справах перевіряє, чи не було можливості обмежитися менш суворими заходами щодо невинної особи (справа «Air Canada v. the United Kingdom»).

Отже, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність дотримання принципу пропорційності як щодо винного учасника правочину, так і щодо того учасника, який діяв добросовісно, при можливому застосуванні наслідків недійсності правочину за частиною 3 статті 228 ЦК України.

У контексті наведених правових положень та висновків Верховного суду по застосуванню положень частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 та частини 3 статті 228 ЦК України Суд установив, що 25.05.2023 КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» та ТОВ «Твій Газзбут» уклали договір 60АВ200-1585-23 про постачання електричної енергії, а у подальшому додаткові угоди № 1 від 30.06.2023, № 2 від 01.08.2023, № 3 від 01.09.2023, № 4 від 20.11.2023 та № 5 від 26.12.2023. Зокрема, згідно умов договору, з урахуванням додаткових угод, ТОВ «Твій Газзбут» поставило КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» електричну енергію на загальну суму 78736,94 грн, чим виконало взяті на себе зобов`язання. У свою чергу, КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради», отримавши електричну енергію, сплатив її вартість у повному обсязі. Ці обставини підтверджуються договором № 60АВ200-1585-23 від 25.05.2023, додатковими угодами № 1 від 30.06.2023, № 2 від 01.08.2023, № 3 від 01.09.2023, № 4 від 20.11.2023 та № 5 від 26.12.2023, а також платіжними інструкціями про перерахування 78736,94 грн.

Наведені обставини та докази вказують на те, що в учасників договору не було умислу на ухилення від його виконання, або іншої мети, яка б посягала на основи державного ладу, економічну безпеку, територіальну цілісність, або правочин спрямований на незаконне заволодіння майном. Обставини виконання договору обома учасниками якраз вказують на відсутність порушень моральних засад суспільства, оскільки вчинені дії з його виконання не суперечать загальноприйнятим уявленням про добро, чесність, справедливість, людську гідність.

З огляду на викладене Суд висновує, що у спорі відсутні стверджувані Прокурором підстави для визнання договору № 60АВ200-1585-23 від 25.05.2023 та додаткових угод до нього недійсними, оскільки він не довів, що оспорюваний договір та додаткові угоди укладені з метою, яка суперечить інтересам держави та суспільства.

Також Суд враховує, що у спорі відсутні підстави для застосування наслідків недійсності правочинів. Вони відсутні як у зв`язку з відсутністю підстав для недійсності правочинів за наведеними підставами, так і у зв`язку з тим, що відповідні наслідки можуть застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання); такі наслідки не можуть бути застосовані у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність.

У даному випадку, Прокурор не надав доказів та не довів, що відносно посадових осіб, які уклали правочини існують обвинувальні вироки, які б стосувалися обставин їх укладення та виконання, а також діями сторін правочинів державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася.

За таких обставин вимоги Прокурора про недійсність правочинів з підстави невідповідності їх інтересам держави і суспільства, моральним засадам та застосування наслідків недійсності правочинів не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства.

ВИСНОВКИ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, обставин справи та вказаних правових положень, Суд уважає, що:

- при проведені відкритих торгів КЗ «Міський Палац культури Світловодської міської ради» допустив стверджувальні Прокурором порушення підпункту 11 пункту 44 Особливостей здійснення публічних закупівель у редакції станом на 04.05.2023 та підпункту 11 пункту 5 розділу 3 Тендерної документації по процедурі відкритих торгів, оскільки безпідставно допустив ТОВ «Твій Газзбут» до участі у відкритих торгах через застосовані відносно його бенефіціарного власника ОСОБА_1 санкції;

- проте наявні порушення не складають підставу для недійсності оспорюваного договору та додаткових угод до нього за частиною 1 статті 203, частиною 1 статті 215 та частиною 3 статті 228 ЦК України (коли правочин суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам), так як обставини справи та докази вказують на те, що в учасників договору не було умислу на ухилення від його виконання, або іншої мети, яка б посягала на основи державного ладу, економічну безпеку, територіальну цілісність, або правочин спрямований на незаконне заволодіння майном, а обставини виконання договору обома учасниками якраз вказують на відсутність порушень моральних засад суспільства, оскільки вчинені дії з його виконання не суперечать загальноприйнятим уявленням про добро, чесність, справедливість, людську гідність;

- у спорі відсутні підстави для застосування наслідків недійсності правочинів: вони відсутні як у зв`язку з відсутністю підстав для недійсності правочинів за частиною 1 статті 203, частиною 1 статті 215 та частиною 3 статті 228 ЦК, так і у зв`язку з тим, що відповідні наслідки можуть застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання); такі наслідки не можуть бути застосовані у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність; у даному випадку, Прокурор не надав доказів та не довів, що відносно посадових осіб, які уклали правочини існують обвинувальні вироки, які б стосувалися обставин їх укладення та виконання, а також діями сторін правочинів державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася.

На підставі викладеного позовні вимоги є не правомірними та не підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовими витратами у справі є витрати Прокурора на сплату судового збору у сумі 15140 грн, сплачені платіжною інструкцією № 1374 від 14.06.2024.

Пункт 2 частини 2 статті 129 ГПК України встановлює, що судовий збір покладається у разі відмови у позові на позивача, а тому судовий збір покладається на Прокурора, оскільки його позовні вимоги не є обґрунтованими.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Скорочене рішення Суд проголосив 18.02.2026.

Повне рішення Суд склав 19.02.2026.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення направити в електронній формі до Електронних кабінетів: керівнику Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області, Світловодській міській раді, ТОВ «Твій Газзбут» та КЗ "Міський Палац культури Світловодської міської ради".