ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" лютого 2026 р. м. ХарківСправа № 922/2758/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

та за участю:

керуючого реструктуризацією : Рибкіна Наталія Василівна (в режимі відеоконференції), свідоцтво

розглянувши заяву ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" з грошовими вимогами до боржника у справі

за заявоюОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ ТА ПІДСТАВИ ВИМОГ ЗАЯВНИКА.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_2 (свідоцтво №1938 від 28.12.2019; призначено попереднє засідання суду на 18.12.2025.

31.10.2025 року здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність № 77581.

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність надійшла заява ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп", м. Київ (вх.№ 29043 від "11" грудня 2025 р.) з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 на суму 25347,47 грн, з якої 4844,80 грн судовий збір та 4000,00 грн правнича допомога, яку призначено до розгляду в судовому засіданні.

15.12.2025 року від представника боржника адвоката Сабури С.О. надійшли докази понесених судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу.

16.12.2025 року від керуючого реструктуризацією надійшло повідомлення про розгляд кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп", в якому арбітражний керуючий зазначає, що визнає заявлені вимоги у розмірі 25 347,47 грн (з яких 4 844,80 грн. судовий збір; 4000,00 грн. витрати, понесені на професійну правничу допомогу, 15 002,67 грн. - основна заборгованість за двома кредитними договорами та 1500,00 грн. пені)

В судовому засіданні 18.12.2025 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення попереднього судового засідання на 12.02.2026 року.

19.12.2025 року від боржника надійшло повідомлення про розгляд кредиторських вимог, в якому ОСОБА_1 зазначає, що визнає грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" у загальному розмірі 15002,67 грн., яка складається з заборгованості за кредитним договором № 837183 від 27.08.2024 року 13 854,88 грн. (з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за тілом; 2 980,00 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 874,88 грн. інфляційні втрати) та за кредитним договором № 837183 від 27.08.2024 року: 1147,79 грн. (з яких: 450,00 грн - сума заборгованості за тілом; 688,70 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 9,09 грн. інфляційні втрати.

04.02.2026 року від керуючого реструктуризацією надійшло уточнене повідомлення про розгляд кредиторських вимог, в яких зазначає, що вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" визнаються ним вимоги частково у розмірі 23 756,84 грн (з яких 4 844,80 грн. судовий збір; 4000,00 грн. витрати, понесені на професійну правничу допомогу, 14 912,04 грн. - основна заборгованість за двома кредитними договорами). Вимоги у розмірі 1500,00 грн. - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) за кредитним договором № 837183 від 27.08.2024 року арбітражним керуючим не визнаються.

Заявник - ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" в судове засідання, призначене на 12.02.2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства. Проте до суду надав клопотання від 17.12.2025 року про розгляд справи без його участі.

Присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції керуючий реструктуризацією зазначив, що визнає заявлені грошові вимоги частково у загальному розмірі 23 756,84 грн з підстав, викладених у повідомленні.

Боржниця в судове засідання, призначене на 12.02.2026 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи належне повідомлення учасників провадження про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає, що нез`явлення ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" та боржника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи в попередньому судовому засіданні 12.02.2026 року.

Розглянувши матеріали справи, заяву ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" з грошовими вимогами до боржника, надані суду документи, вислухавши пояснення керуючого реструктуризацією, здійснивши оцінку всіх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

ЩОДО ПОРЯДКУ РОЗГЛЯДУ ГРОШОВИХ ВИМОГ КРЕДИТОРІВ.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, нормами статей 45, 46, 47, ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ, Кодекс).

Відповідно до положень частин 1, 3, 5 статті 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Приписами ч.1 ст. 46 цього Кодексу передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч.1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Крім того, суд вважає за необхідне звернутися до усталених правових висновків Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, за якими:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (Постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (Постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18);

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови ВСУ: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ І ВИСНОВОК СУДУ.

Як вже було зазначено, до суду надійшла заява ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 , в якій просить суд визнати грошові вимоги на загальну суму 25347,47 грн, з якої 15618,70 грн. заборгованості, 883,97 грн збитків від інфляції, 4844,80 грн судового збору та 4000,00 грн правничої допомоги і включити їх до реєстру вимог кредиторів.

ЩОДО ГРОШОВИХ ВИМОГ ЗА КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ № 91015370 ВІД 30.08.2024 РОКУ.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 30.08.2024 року між ТОВ "Бі ЕЛ Джи Мікрофінанс" () (далі - кредитодавець) та боржником було укладено кредитний договір № 91015370 (далі кредитний договір - 1).

Відповідно до умов вищезазначеного договору:

- Загальний розмір (сума) кредиту (ЗРК): - 10 000,00 грн. (п. 1.3. Договору);

- строк кредитування 30 календарних днів (п. 1.5. Договору);

- дата повернення кредиту - 29.09.2024 року (п. 1.6. Договору);

- Позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: 1.7.1. з 1-го по 20-й день користування кредитом - 0,9900 %, в сумі 1980,00 грн., термін оплати 19.09.2024 року. з 21-го по 30-й день користування кредитом - 1,0000 %, в сумі 1000,00 грн., термін оплати 29.09.2024 року ( п. 1.7 . Договору);

Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав та надав Боржнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., що були перераховані на платіжну картку Боржника як позичальника за Кредитним договором. На підтвердження перерахування кредитних коштів Кредитор до заяви про грошові вимоги додав підтвердження від АТ КБ "ПриватБанк" (Ліцензія НБУ № 22 від 05.10.2011 р.) щодо здійснення переказу грошових коштів: ID операції: від 30.08.2025.

28 січня 2025 року між ТОВ "Бі ЕЛ Джи Мікрофінанс" (далі - Клієнт) та ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (далі - Фактор) було укладено № 280125 (далі Договір факторингу), відповідно до якого ТОВ "Бі ЕЛ Джи Мікрофінанс" відступило своє право вимоги за Кредитним договором. Відповідно до п.1.1. за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.

Відповідно до п. 2.1.3. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в дату підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.

Згідно п. 4.2. Договору факторингу, Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни придбання, протягом 1 (одного) робочого дня з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимог, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта.

Фактором за відступлення права вимоги було сплачено грошові кошти Клієнту у розмірі 214086,58 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.01.2025 року.

На підставі Витягу з Реєстру прав вимог №1 від 28.01.2025 року до Договору факторингу № 280125 від 28.01.2025 року кредитор - ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" набув право грошової вимоги до боржниці в загальній сумі: 14 480,00 грн. з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за тілом; 2 980,00 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 31.08.2024 по 19.10.2024; 1500,00 грн заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).

Таким чином, заявник вважає, що розмір заборгованості боржниці за кредитним договором становить 14480,00 грн.

Надаючи правову кваліфікація даним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Частиною 2 статті 639 ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 91015370 підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", проте в порушення умов договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Згідно ст.ст. 526, 529 ч. 1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку боржника є повернення кредиту в строки та у розмірі, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним.

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Уклавши договір факторингу № 280125 ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" у встановленому законом порядку набув право вимоги до боржниці за кредитним договором № 91015370 від 30.08.2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що боржниця не виконала свої зобов`язання кредитним договором № 91015370 від 30.08.2024 року, ні перед ТОВ "Бі ЕЛ Джи Мікрофінанс", ні перед ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП", борг по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн, нарахованих процентів за період з 31.08.2024 по 19.10.2024 у розмірі 2980,00 грн не погасила. Тому грошові вимоги заявника в частині основного боргу у розмірі 10000,00 грн та нарахованих процентів у розмірі 2980,00 грн. є обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Щодо грошових вимог в частині нарахованої неустойки.

В поданій заяві із грошовими вимогами заявник просить суд визнати 1500,00 грн. неустойки (штраф, пеня) за кредитним договором № 91015370 від 30.08.2024 року.

Вирішуючи обґрунтованість заявлених грошових вимог у межах справи про банкрутство в частині штрафних санкцій, суд має перевірити правомірність та правильність їх нарахування кредитором, а не здійснити самостійно такий розрахунок.

Разом з тим, матеріали справи не містять обґрунтованого розрахунку штрафних санкцій за кредитним договором № 91015370 від 30.08.2024 року, отже здійснити аналіз правомірності нарахованої неустойки, суду не представляється можливим.

Окрім цього суд зазначає, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Щодо посилання кредитора на те, що відповідно до роз`яснень НБУ "Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування" чітко додатково роз`яснено, що положення п.6 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про споживче кредитування" не застосовуються до договорів споживчого кредиту, які укладено після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №3498-IX. А відтак, в даному конкретному випадку нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит є правомірними та підлягають сплаті боржником, суд зазначає наступне.

24 грудня 2023 року вступив в силу Закон "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", яким було внесені зміни до Закону "Про споживче кредитування" та скасовано положення про звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договорами про споживчий кредит, укладеними пізніше 30-го дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".

Разом із тим, виник конфлікт між нормами пункту 6 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про споживче кредитування", за змістом якого через 30 днів після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" дозволяється встановлення договірної відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, і пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з частинами 1,2 стаття 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.

Таким чином, усі закони України, які є актами цивільного законодавства, повинні відповідати ЦК України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 вказано: "Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу".

Відтак хоч Закон № 3498-IX від 22.11.2023 прийнятий пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проєкт закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проєкт закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. "пізніший закон скасовує попередній") у цій ситуації неможливе.

Отже, зазначення у ЦК України про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього Кодексу є достатньою підставою вважати, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України.

Спеціальні норми закону можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України.

Таким чином, ЦК України має вищу юридичну силу, тому до цих правовідносин підлягає застосуванню положення пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України, а тому відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь позивача неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання грошових вимог в частині нарахованої пені у розмірі 1500,00 грн.

На підставі вищенаведеного, оскільки грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до боржника в частині нарахування неустойки за договором № 91015370 від 30.08.2024 у розмірі 1500,00 грн були нараховані у період дії воєнного стану, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та відхиляє вимоги в цій частині.

Окрім цього, заявником нараховані інфляційні втрати у розмірі 874,88 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючим реструктуризацією визнано інфляційні витрати за кредитним договором № 91015370 від 30.08.2024 року у розмірі 784,25 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, оскільки розмір основної заборгованості становить 12 980,00 грн, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо інфляційних втрат у розмірі 784,25 грн. (12 980,00 x 1,06042 12 980,00), решту грошових вимог відхиляє у зв`язку із безпідставністю їх нарахування.

Таким чином, суд визнає заявлені грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" за кредитним договором № 91015370 від 30.08.2024 у розмірі 13764,25 грн. з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за тілом; 2 980,00 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 784,25 грн. інфляційні втрати.

ЩОДО ГРОШОВИХ ВИМОГ ЗА КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ № 837183 ВІД 27.08.2024 РОКУ.

27.08.2024 року між ТОВ "ФК "Абекор"() (далі - Кредитодавець) та боржницею було укладено кредитний договір № 837183 (далі Кредитний договір - 2).

Відповідно до умов Договору:

- Сума кредиту - 1 500 грн. 00 коп. (п. 1.2. Договору);

- Строк кредиту - 80 днів з кінцевим терміном повернення до "14" листопада 2024 року (включно) (п. 1.3. Договору);

- Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: 1.4.1. Базова процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; 1.4.2. Основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом.

Кредитодавець свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконав та надав боржниці грошові кошти у розмірі 1 500,00 грн., що були перераховані на платіжну картку боржниці як позичальника за кредитним договором № 837183 від 27.08.2024 року. На підтвердження перерахування кредитних коштів заявник до заяви з грошовими вимогами додав підтвердження від ТОВ "ФК "Контрактовий дім" щодо здійснення переказу грошових коштів на підставі Договору ТОВ "ФК "Абекор" №28122023/02А від 28.12.2023 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 837183 від 27.08.2024 року, станом на 14.11.2024, заборгованість ОСОБА_1 перед первісним кредитором ТОВ "ФК "Абекор" становить 1 153,70 грн., з яких:

- 450,00 грн - сума заборгованості за тілом;

- 703,70 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 27.08.2024 по 14.11.2024.

В подальшому, 10 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Абекор" та ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" було укладено № 10072025 (далі Договір факторингу), відповідно до якого ТОВ "ФК "Абекор" відступило своє право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п.1.1. Договору факторингу, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.

Згідно з п. 2.1.3. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в дату підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.

Відповідно до п. п.4.2., 4.3. Договору факторингу, Фактор сплачує Клієнту 30% Ціни придбання, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимог, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта.

Фактор сплачує Клієнту по 17,5% Ціни придбання рівними частинами, протягом 4 (чотирьох) місяців до 12.08.2025 (включно), 12.09.2025 (включно), 12.10.2025 (включно), 12.11.2025 (включно) з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимог, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта.

Виконання Новим кредитором платіжної дисципліни по Договору факторингу підтверджено платіжною інструкцією № 1380 від 10.07.2025 року.

На підставі Витягу з Реєстру прав вимог №1 від 10.07.2025 року до Договору факторингу № 10072025 від 10.07.2025 року, кредитор ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" набув право грошової вимоги до боржниці в загальній сумі 1 138,70 грн., з яких:

- 450,00 грн - сума заборгованості за тілом;

- 688,70 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом.

Таким чином, заявник вважає, що розмір заборгованості боржниці за кредитним договором становить 1 138,70 грн.

Надаючи правову кваліфікація даним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Частиною 2 статті 639 ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 837183 від 27.08.2024 року, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", проте в порушення умов договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Згідно ст.ст. 526, 529 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку боржника є повернення кредиту в строки та у розмірі, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним.

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Уклавши договір факторингу № 10072025 ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" у встановленому законом порядку набув право вимоги до боржниці за кредитним договором № 837183.

З матеріалів справи вбачається, що боржниця у повному обсязі не виконала свої зобов`язання кредитним договором № 837183 ні перед ТОВ "ФК "Абекор", ні перед ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП", борг по тілу кредиту у розмірі 450,00 грн, нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 688,70 грн не погасила. Тому грошові вимоги заявника в частині основного боргу у розмірі 450,00 грн та нарахованих процентів у розмірі 688,70 грн є обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Окрім цього, заявником нараховані інфляційні втрати у розмірі 9,09 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючим реструктуризацією визнано інфляційні витрати за кредитним договором № 837183 від 27.08.2024 року у розмірі 9,09 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у розмірі 9,09 грн (1 138,70 x 1,00798 1 138,70), суд вважає його арифметично вірним.

Таким чином, суд визнає заявлені грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" за кредитним договором № 837183 від 27.08.2024 у розмірі 1 147,79 грн., з яких: 450,00 грн - сума заборгованості за тілом; 688,70 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 9,09 грн. інфляційні втрати.

Отже, загальний розмір заборгованості боржниці перед ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" за двома кредитними договорами становить 14 912,04 грн (з яких 13 764,25 грн. - за кредитним договором № 837183 від 27.08.2024 та 1147,79 грн. за кредитним договором № 837183 від 27.08.2024.

Разом із тим, суд зазначає, що заявлені грошові вимоги ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, заявлені ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" грошові вимоги у розумінні ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства є конкурсними.

Проте суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_2 .

31.10.2025 року здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність № 77581. Визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство - до 01.12.2025 включно

Вищевказана заява ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" з грошовими вимогами до боржника надійшла до суду - 11.12.2025 року, отже із пропуском строку встановленим ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Враховуючи, що заявлені ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" з грошовими вимогами до боржника є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, суд визнає грошові вимоги частково на загальну суму 14912,04 грн, які є конкурсними без права вирішального голосу на зборах кредиторів.

ЩОДО ВИТРАТ НА ПРОФЕСІЙНУ ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ.

У заяві з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" просить визнати і включити до реєстру вимог кредиторів 4 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою та третьою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.3, 4 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши матеріали заяви кредитора, суд зазначає, що ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" належним чином підтвердило понесені витрати на професійну правничу допомогу, надані адвокатом Сабурою С.О. у сумі 4 000,00 грн. шляхом надання суду наступних документів: копії укладеного між ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" і адвокатом Сабурою С.О. договору про надання правничої допомоги від 18.09.2025 № 18092025, копію Акту прийому - передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 18092025 від 18.09.2025р. від 08.12.2025, копію Детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Сабурою С.О. на виконання умов договору про надання правової допомоги № 18092025 від 18.09.2025 від 08.12.2025 року на суму 4 000,00 грн.

Ці докази є належними і допустимими для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 (справа №910/13071/19) звернув увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

Разом з тим, на адресу суду від боржниці чи від керуючого реструктуризацією не надходило клопотання про зменшення розміру витрат кредитора на професійну правничу допомогу адвоката.

З огляду на викладене заявлені ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн. є обґрунтованими та визнаються судом.

Беручи до уваги наведене, господарський суд визнає грошові вимоги ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" частково у загальному розмірі 23 756,84 грн, з яких 14912,04 грн (основний борг, проценти, інфляційні), 4000,00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу та 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору, які є конкурсними без права вирішального голосу на зборах кредиторів. Решту грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" до боржниці відхиляє.

Керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 74, 79, 86, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" до боржниці частково в загальному розмірі 23 756,84 грн, з яких 14912,04 грн (основний борг, проценти, інфляційні), 4000,00 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу (друга черга) та 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору (позачергово), які є конкурсними без права вирішального голосу на зборах кредиторів.

2. Решту грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" до боржниці відхилити.

3. Ухвалу направити кредитору, боржнику, керуючому реструктуризацією.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, та не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.02.2026.

Суддя Міньковський С.В.