ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2026 р. Справа № 916/4371/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ),

до: Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (65082, м. Одеса, вул. Змієнка Всеволода, буд. 2; ),

про стягнення 1272,37 грн.

Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, в якій просить суд стягнути суму пені у розмірі 1070,16 грн, суму 3% річних у розмірі 103,76 грн та суму інфляційних втрат у розмірі 98,45 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу № 101/ПГ-6226-Г від 31.12.2024.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 справу № 916/4371/25 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою від 03.11.2025 суд прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до розгляду та відкрив провадження у справі № 916/4371/25. Прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), протягом 16 днів з дня отримання даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

17 листопада 2025 року до суду від Одеського національного університету імені І.І. Мечникова надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вказаного відзиву відповідач зазначає, що в межах позовної заяви позивачем наведено некоректні дані щодо строків, обсягів та ціни поставленого та спожитого природного газу.

Так, позивачем наведені дані, що стосуються розрахунку вартості спожитого природного газу за жовтень-грудень 2024, що не регулюється Договором № 101/ПГ-6226-Г постачання природного газу та Додатковою угодою №1 від 20.01.2025 до нього, та не є предметом спору.

Так, Договір охоплює постачання природного газу у січні-квітні 2025 року, що випливає з умов пп. 2.1. п. 2. Зокрема, зазначений підпункт у редакції Додаткової угоди № 1 від 20.01.2025 передбачає, що постачальник передає споживачу на умовах Договору природних газ у період з 4 січня 2025 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 4691 тис. куб. метрів.

Таким чином, позивачем було передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 36323,20 грн

ОНУ імені І. І. Мечникова було в повному обсязі сплачено вказану суму спожитого природного газу, що підтверджується матеріалами справи, а також відповідними платіжними інструкціями, а саме: за січень 2025 року платіжна інструкція № 298 від 03 березня 2025 року на суму 9303,07 грн; за лютий 2025 року платіжна інструкція № 552 від 01 квітня 2025 року на суму 9933,52 грн; за березень 2025 року платіжна інструкція № 1336 від 15 вересня 2025 року на суму 7573,39 грн; за квітень 2025 року платіжна інструкція № 916 від 16 червня 2025 року на суму 9513,22 грн.

Крім того, позивачем не було обґрунтовано суми, які він вимагає до стягнення. Самого надання доказів із датами сплати заборгованості недостатньо, щоб перевірити правильність розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат, які заявлені позивачем, у зв`язку з відсутністю інформації про кількість днів, які були враховані позивачем при розрахунку відповідних сум, формул проведених розрахунків та дотримання позивачем розмірів змінних, встановлених Національним банком України (ставки НБУ при нарахуванні пені та індексу інфляції для інфляційних втрат).

Отже, відповідач вважає, що позивачем було порушено вимоги до змісту позовної заяви, а також не було належним чином доведено розміри сум, що вимагаються до стягнення в межах позовних вимог.

Відзив відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

27 листопада 2025 року до суду від ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд внести зміни до описової частини позовної заяви у справі № 916/4371/25 та вважати вірним наступний розрахунок вартості спожитого природного газу за січень-квітень 2025:

- поставка січня 2025, обсяг споживання тис. куб. м: 1,15100, ціна без ПДВ за 1 тис. куб. м - 6183,33 грн, вартість спожитого газу без ПДВ 7117,02 грн, послуга транспортування без ПДВ 635,54 грн. Таким чином, відповідач спожив у січні 2025 природного газу на загальну суму 9303,07 грн разом з ПДВ;

- поставка лютого 2025, обсяг споживання тис. куб. м: 1,22900, ціна без ПДВ за 1 тис. куб. м - 6183,33 грн, вартість спожитого газу без ПДВ 7599,32 грн, послуга транспортування без ПДВ 678,61 грн. Таким чином, відповідач спожив у лютому 2025 природного газу на загальну суму 9933,52 грн разом з ПДВ;

- поставка березня 2025, обсяг споживання тис. куб. м: 0,93700, ціна без ПДВ за 1 тис. куб. м - 6183,33 грн, вартість спожитого газу без ПДВ 57935 грн, послуга транспортування без ПДВ 517,38 грн. Таким чином, відповідач спожив у березні 2025 природного газу на загальну суму 7573,39 грн разом з ПДВ;

- поставка квітня 2025, обсяг споживання тис. куб. м: 1,17700, ціна без ПДВ за 1 тис. куб. м - 6183,33 грн, вартість спожитого газу без ПДВ 9513,22 грн, послуга транспортування без ПДВ 649,90 грн. Таким чином, відповідач спожив у квітні 2025 природного газу на загальну суму 9513,22 грн разом з ПДВ.

В обґрунтування вказаної відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач у відзиві намагається здійснити перерахунок, але не може бути вірним тому, що в нього спочатку внесено невірні дані щодо строків прострочення оплати відповідачем за отриманий у власність природний газ.

Як слідує з розрахунку позивача, прострочення в 2025 році в оплаті за природний газ згідно Договору за січень складає 4 дні, за лютий 3 дні, за березень 48 днів, за квітень 15+91, а відповідач закладає в розрахунок відповідно за січень - 2 дні, за лютий 3 дні, за березень 137 і за квітень 16 днів. Невірні передумови призводять до неправильних висновків. Позивач в черговий раз здійснив перевірку нарахувань і вважає, що вони абсолютно вірні і відповідають вимогам законодавства.

Також позивач повністю погоджується, з відповідачем, що в позовній заяві допущено помилку/описку і зазначено період поставки, який мав місце у попередньому договорі поставки від 16.10.2024 №101/ПГ-5793-Г. Його неналежне виконання також було предметом судового розгляду у справі № 916/2550/25, в якій позовні вимоги позивача задоволено повністю.

У зв`язку з допущеною опискою в описовій частині позовної заяви позивач просить вважати вірним період постачання природного газу з січня по квітень 2025 року в обсягах і об`ємах у відповідності до актів приймання-передачі природного газу, складених на виконання договору постачання природного газу від 31.12.2024 № 101/ПГ-6226-Г, які наявні в матеріалах справи.

Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.01.2026 позовну заяву ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (Вх. № 4493/25 від 28.10.2025) залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви - не більше 5 днів з дня отримання цієї ухвали суду. Повідомлено ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

09 січня 2026 року до Господарського суду Одеської області від ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій заявник просить заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками залучити до матеріалів справи № 916/4371/25 та продовжити розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 продовжено розгляд справи № 916/4371/25.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 31 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (надалі постачальник або позивач) та Одеським національним університетом імені І. І. Мечникова (надалі споживач або відповідач) був укладений договір постачання природного газу № 101/ПГ-6226-Г (надалі Договір).

Відповідно до умов п. 1.2. Договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є підприємством/установою/організацією, на балансі якого перебуває гуртожиток/-ки (та/або інші житлові будівлі, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі), природний газ в обсягах та для цілей забезпечення природним газом побутових споживачів такого гуртожитку/ів (та/або житлових будівель, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 04 січня 2025 року до 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 5,000 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях: січень 2025 року - 1,250 тис. куб. метрів; лютий 2025 року - 1,250 тис. куб. метрів; березень 2025 року - 1,250 тис. куб. метрів, квітень 2025 року - 1,250 тис. куб. метрів.

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що приймання-передача природного газу, поставленого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу; для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом; постачальник направляє споживачу два примірника підписаних актів приймання-передачі природного газу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом в один з наступних методів: на поштову адресу споживача, вказану у розділі 14 цього договору, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення або поштовим відправленням з оголошеною вартістю (цінним листом), або нарочно під підпис в отриманні, або шляхом направленням актів приймання-передачі природного газу, скріплених кваліфікованим електронним підписом постачальника, шляхом електронного документообігу із направленням копії такого акту на електронну адресу споживача, вказану у розділі 14 цього договору; при цьому для підписання та обміну електронними документами сторони цього Договору використовують, зокрема, систему обміну електронним документами M.E.Doc та/або ВЧАСНО; сторони цим підтверджують, що визнають форми електронних документів, в яких підтверджені описані в них господарські операції, з використанням спеціалізованих програмних рішень, та зобов`язується слідкувати за надходженням електронних документів та своєчасно здійснювати їх приймання, перевірку, підписання з використанням КЕП та повернення іншій стороні; електронні документи вважаються підписаними і набирають чинності з моменту, зазначеного в конкретному електронному документі, іншому документі, на виконання якого він підписується, або в порядку, передбаченому чинним законодавством.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, ненадання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 14 (чотирнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов договору; звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС; дані Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих споживачем, вважаються обов`язковими для сторін, якщо судом не буде встановлено інше (п. 3.5. Договору).

Відповідно до умов п. 4.1. Договору ціна природного газу, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна обсягів природного газу в пункті 2.1 цього договору дорівнює 7420,00 гривень з урахуванням податку на додану вартість, з яких 1236,67 грн. ПДВ, за 1000 куб. метрів газу (без урахування тарифу на послуги з транспортування природного газу для точки виходу та коефіцієнта, який застосовується у разі замовлення потужності на добу наперед), крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб.м; всього ціна газу для обсягів встановлених пунктом 2.1 цього договору за 1000 куб. метрів з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7583,89 грн.; загальна ціна цього договору складає 31599,55 грн, крім того, ПДВ 6319,91 грн, разом з ПДВ 37919,46 грн.

Відповідно до умов п.п. 4.4.-4.6. Договору споживач здійснює 100% розрахунок за поставлені та спожиті обсяги природного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу. У платіжних інструкціях споживач має обов`язково вказувати призначення платежу, номер та дату договору. Оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у розділі 14 цього договору; споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до умов цього договору.

Пунктом 5.2.2. Договору встановлено, що споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату природного газу, надання забезпечення згідно з умовами договору; своєчасно підписувати акти приймання-передачі природного газу та інші документи, необхідні для виконання цього договору або надавати обґрунтовану відмову від підписання.

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 4.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 6.2. Договору).

Відповідно до умов п. 8.7. Договору споживач, підписуючи цей договір, підтверджує, що введення воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та його продовження, не може бути підставою для відмови від виконання взятих, на себе зобов`язань відповідно до цього договору.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності), а в частині зобов`язань постачальника щодо постачання (передачі) природного газу з моменту включення споживача до Реєстру споживачів постачальника зі спеціальними обов`язками на інформаційній платформі Оператора ГТС, але в будь якому разі не раніше надання Споживачем довідки, яка підтверджує перебування на балансі гуртожитку (та/або іншої житлової будівлі, у якій постійно або тимчасово проживають побутові споживачі). В частині постачання природного газу договір діє до 30 квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1. Договору).

Додаток № 1 до договору № 101/ПГ-5793-Г визначає контактні дані і режим роботи кожної контактної точки постачальника.

20 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України та Одеським національним університетом імені І. І. Мечникова було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 101/ПГ-6226-Г (надалі Додаткова угода).

Відповідно до умов п. 1 Додаткової угоди, п. 2.1. пункту 2 Договору виклали в наступній редакції:

2.1. Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 04 січня 2025 року до 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 4,691 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях: січень 2025 року - 1,250 тис. куб. метрів; лютий 2025 року - 1,250 тис. куб. метрів; березень 2025 року - 1,250 тис. куб. метрів, квітень 2025 року - 0,941 тис. куб. метрів.

Також, абзаци другий-третій підпункту 4.1.1. пункту 4. Договору виклали в наступній редакції:

Крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 501,97 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 552,167 грн, крім того ПДВ 20% - 110,4334 грн, всього з ПДВ - 662,6004 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу для обсягів встановлених пунктом 2.1 цього договору за 1000 куб. метрів з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 8082,60 грн.

Підпункт 4.1.2. пункту 4.1 Договору виклали в наступній редакції:

Загальна ціна цього договору складає 31596,23 грн, крім того ПДВ 6319,25 грн, разом з ПДВ 37915,48 грн.

В матеріалах справи наявні наступні акти приймання-передачі природного газу до Договору № 101/ПГ-6226-Г:

- акт № 2321 від 31.01.2025 на суму 9303,07 грн (за січень 2025 року, обсяг - 1,15100 тис. куб. метрів);

- акт № 4575 від 28.02.2025 на суму 9933,52 грн. (за лютий 2025 року, обсяг - 1,22900 тис. куб. метрів);

- акт № 6815 від 31.03.2025 на суму 7573,39 грн. (за березень 2025 року, обсяг - 0,93700 тис. куб. метрів);

- акт № 8919 від 31.04.2025 на суму 9513,22 грн. (за квітень 2025 року, обсяг - 1,17700 тис. куб. метрів);

Також в матеріалах справи наявні рахунки до Договору № 101/ПГ-6226-Г, а саме: № 4621 від 10.02.2025 на суму 9303,07 грн (за січень 2025 року); № 10394 від 10.03.2025 на суму 9933,52 грн (за лютий 2025 року); № 14086 від 09.04.2025 на суму 7573,39 грн (за березень 2025 року); № 17266 від 10.05.2025 на суму 9513,22 грн (за квітень 2025 року).

Окрім того, в матеріалах справи наявні: взаєморозрахунки зі споживачами природного газу за період 01.01.2025-22.08.2025 по договору № 101/ПГ-6226-Г, в яких відображені, зокрема: суми нарахувань за спожитий природний газ та суми оплат; інформація про надходження коштів на рахунки ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України від відповідача, в якій відображені здійснені відповідачем оплати по договору.

У вимозі від 09.06.2025 позивач вимагав від відповідача сплатити заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 17086,61 грн.

В матеріалах справи наявні докази направлення відповідачу актів, рахунків на оплату та вимоги засобами поштового зв`язку (списки реєстрів згрупованих відправлень, опис вкладення), а також засобами електронного зв`язку через програму 1СПідприємтсво (скріншоти).

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу природний газ протягом січня по квітень 2025 року на загальну суму 36323,20 грн.

Відповідач за поставлений газ здійснив несвоєчасну оплату, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема строки зазначені у п. 4.4. Договору.

Несвоєчасна сплата відповідачем вартості спожитого природного газу за період з січня по квітень 2025 року стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача суми пені у розмірі 1070,16 грн, суми 3% річних у розмірі 103,76 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 98,45 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-IV, зі змінами та доповненнями (надалі ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Даний договір є консенсуальним, оскільки права та обов`язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором

Вказана заборгованість виникла у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Відповідно до умов п.п. 4.4.-4.6. Договору споживач здійснює 100% розрахунок за поставлені та спожиті обсяги природного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу. У платіжних інструкціях споживач має обов`язково вказувати призначення платежу, номер та дату договору. Оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у розділі 14 цього договору; споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до умов цього договору.

Відповідач оплату за поставлений природний газ здійснив в повному обсязі, але з порушенням строків встановлених Договором.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 4.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 6.2. Договору).

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені, що підлягає стягненню за цим позовом здійснено з наступного дня, від дня прострочення основного зобов`язання.

З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за Договором, розмір нарахованої позивачем пені за неналежне виконання відповідачем умов Договору складає 1070,16 грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені (т. 1, а.с. 119), вважає його вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат (т. 1, а.с. 119), вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми 3 % річних у розмірі 103,76 грн та суми інфляційні втрати у розмірі 98,45 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (65082, м. Одеса, вул. Змієнка Всеволода, буд. 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ) суму пені у розмірі 1070,16 грн, суму 3% річних у розмірі 103,76 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 98,45 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Рішення підписано 19.02.2026.

Суддя Нікітенко С.В.