номер провадження справи 7/191/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 Справа № 916/3836/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Лєскіної Ірини Євгенівни, за участі секретаря судового засідання Даниленко Віти Сергіївни, розглянув у порядку загального позовного провадження справу № 916/3836/25

за позовом: Відділу житлово-комунального господарства, інфраструктури та капітального будівництва Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (66000, Одеська область, Подільський район, місто Кодима, пл. Перемоги, буд. 1-1, ідентифікаційний код юридичної особи в )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (69096, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8, ідентифікаційний код юридичної особи в )

про стягнення коштів,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 матеріали позову Відділу житлово-комунального господарства, інфраструктури та капітального будівництва Кодимської міської ради Подільського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (далі ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС») про стягнення коштів передані за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

До Господарського суду Запорізької області надійшли матеріали справи № 916/3836/25 15.10.2025 (зареєстровано в канцелярії суду вх. № 3492/08-07/25 від 15.10.2025).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2025 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Лєскіній І.Є.

Ухвалою суду від 20.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3836/25, яке суд ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Установлено відповідачеві строк для надання суду відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з даними підсистеми «Електронний суд» ЄСІКС відповідач має зареєстрований електронний кабінет.

Ухвала суду від 20.10.2025 про відкриття провадження у справі № 916/3836/25 була надіслана відповідачу до електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 20.10.2025.

Ухвалою від 19.12.2025 суд вирішив перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 916/3836/25 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначити на 05.01.2026 об 11 год. 30 хв. (з урахуванням ухвали про виправлення описки в ухвалі суду від 19.12.2025). Позивачу суд установив строк та запропонував надати суду до першого підготовчого засідання обґрунтований розрахунок пред`явленої до стягнення суми пені із зазначенням періодів нарахування.

У системі «Електронний суд» позивачем 01.01.2026 сформовано заяву про надання обґрунтованого розрахунку пені.

У судовому засіданні 05.01.206 приймав участь представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 05.01.2026 не з`явився, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Про дату, час та місце підготовчого засідання сторони повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 05.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.02.2026 о 09 год. 30 хв.

У системі «Електронний суд» 14.01.2026 від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 18.02.2026 без участі його представника.

Представник відповідача у судове засідання 18.02.2026 не з`явився, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Про дату, час та місце підготовчого засідання сторони повідомлені належним чином.

Ухвала суду від 20.10.2025 про відкриття провадження у справі та всі наступні ухвали суду були доставлені до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІКС, що підтверджуються довідками про доставку електронного листа. Суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання у справі № 916/3836/25.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Про хід розгляду справи відповідач мав змогу дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень» http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

У судовому засіданні 18.02.2026 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, прийнято рішення без участі представників сторін, за наявними матеріалами справи.

Стислий виклад позицій учасників страви.

У системі «Електронний суд» 19.09.2025 звернувся Відділу житлово-комунального господарства, інфраструктури та капітального будівництва Кодимської міської ради Подільського району Одеської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (надалі - ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС») 56794,32грн грошової заборгованості за договором про закупівлю пально-мастильних матеріалів № 564 від 19.06.2024, що складається з 44440,00грн грошової суми за невикористаний товар, 12354,32 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про закупівлю пально-мастильних матеріалів № 564 від 19.06.2024, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом про стягнення суми боргу за невідвантажену продукцію з урахування суми штрафних санкцій.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 599, 610, 662, 663, 664, 670, 693 Цивільного кодексу України.

У системі «Електронний суд» позивачем 01.01.2026 сформовано заяву про надання обґрунтованого розрахунку пені. Відповідно до наданого суду розрахунку сума пені за період з 16.12.2024 по 12.09.2025 становить 12043,24грн.

З урахуванням поданої позивачем заяви спір розглядається у сумі 56483,24 грн, що складається з суми основного боргу 44440,00грн, суми пені 12043,24грн.

Відповідач правами, наданими процесуальним законом, зокрема, ст.ст. 42, 165, 169 ГПК України, не скористався, відзив на позов, жодних доказів суду не надав, позицію щодо предмету спору не висловив.

Керуючись положеннями ч. 9 ст. 165 ГПК України, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують.

Відділом житлово-комунального господарства, інфраструктури та капітального будівництва Кодимської міської ради Подільського району Одеської області року було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» Договір №564 від 19.06.2024 про закупівлю пально-мастильних матеріалів (талонів) в кількості 1880 літрів.

26.06.2004 року Відділом житлово-комунального господарства, інфраструктури та капітального будівництва Кодимської міської ради було проведено оплату придбання паливно-мастильних матеріалів в сумі 94940,00 грн що підтверджується копією платіжної інструкції № 257 від 26 червня 2024 року.

Відповідно до п. 5.2. вищезазначеного Договору місце поставки товару - місто Кодима, АЗС ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС». Однак, усі заправні станції ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» припинили свою діяльність на всій території України, що унеможливлює отримання частини придбаного товару. Це підтверджується копією звіту про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель 11А-2024-06-14-000970-а доданим до позовної заяви.

ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» не повідомляла будь-яким чином про те, що не може виконувати зобов`язання за вищезазначеним договором.

Відділ житлово-комунального господарства, інфраструктури та капітального будівництва Кодимської міської ради має в наявності талони на відпуск паливно-мастильних матеріалів на суму 44 440, 00 грн., на які не може отримати пальне через припинення господарської діяльності ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС».

05.03.2025 ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» було надіслано Укрпоштою претензію від 03.03.2025 року з вимогою виконання належним чином умов договору або повернення коштів у сумі 44 440, 00 грн. Це підтверджується копією претензії доданої до цієї заяви та копією квитанції про відправку листа. Жодної відповіді отримано не було, телефоном працівники ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» повідомили, що господарська діяльність товариства припинена, офіс не працює.

Через неналежне виконання ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» умов договору № 564 від 19.06.2024 про закупівлю пально-мастильних матеріалів (талонів), а саме - недопоставку оплаченого товару у ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» утворилась заборгованість перед Відділом житлово-комунального господарства, інфраструктури та капітального будівництва Колимської міської ради у сумі 44 440, 00 грн.

Відповідно до п. п. 6.3.1. п. 6.3. Договору № 564 від 19.06.2024 р. про закупівлю пально-мастильних матеріалів (талонів) постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку Товарів у строки, встановлені цим Договором разом з усіма документами, підписаними уповноваженими матеріально-відповідальними особами Сторін, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього Договору.

Відповідно до п. п. 6.3.6. п. 6.3. того ж Договору постачальник зобов`язаний: у разі неможливості виконати взяті на себе обов`язки по строкам, якості та кількості товару, який постачається. Учасник зобов`язаний повідомити Замовника у строк, не пізніше ніж за 5 днів.

Відповідно до п. 7.1. Договору № 564 від 19.06.2024 р. про закупівлю пально-мастильних матеріалів (талонів) разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Відповідно до п. 7.2. вищезазначеного Договору порушенням Сторонами зобов`язань за даним Договором є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань.

Відповідно до п. 7.3. вищезазначеного Договору у разі затримки поставки товару, заявленого Замовником, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої заявленої кількості товару за кожний день затримки.

Відповідно до п. 7.5. Договору № 564 від 19.06.2024 р. про закупівлю пально-мастильних матеріалів (талонів) сплата пені не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань по даному Договору.

Відповідно до п. 10.2. Договору № 564 від 19.06.2024 р. про закупівлю пально-мастильних матеріалів (талонів) Договір діє з моменту його підписання Сторонами, скріплення печатками, до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків до повного його виконання, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

Ураховуючи невиконання позивачем умов договору стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач не спростував викладені обставини, відзив на позовну заяву суду не надав.

Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення. Висновки суду.

За своєю правовою природою укладений договір між позивачем та відповідачем є договором поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін згідно з ч.2 ст.712 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі, а також інші юридичні факти.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1 та 2 ст. 712 ЦК України внормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно з пунктом 5.3 договору право власності на товар переходить від постачальника до замовника в момент підписання видаткової накладної.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно з якими торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п.3 Правил).

Згідно з п.9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку.

Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п.3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у пп.10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.

Відтак, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.

Суд установив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у строки та у спосіб, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 №3-30гс13 по справі №5011-42/13539-2012.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений (невідпущений) товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі № 918/631/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідач у порушення вимог ЦК України та умов договору добровільно взяті на себе зобов`язання не виконав, не передав у повному обсязі товар.

З огляду на викладене пред`явлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за договором на суму непоставленого (невідпущеного) товару у розмірі 44440,00 грн є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами.

Станом на час прийняття рішення судом у справі доказів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за договором в частині передачі позивачу оплаченої продукції або повернення коштів, сплачених за неї, до суду надано не було надано, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 44440,00 грн підлягає задоволенню.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ураховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем пред`явлена до стягнення сума пені в розмірі 12043,24 грн.

Відповідно до п. 7.1. договору № 564 від 19.06.2024 про закупівлю пально-мастильних матеріалів (талонів) разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

Відповідно до п. 7.2. вищезазначеного договору порушенням сторонами зобов`язань за даним Договором є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань.

Відповідно до п. 7.3. вищезазначеного договору у разі затримки поставки товару, заявленого замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої заявленої кількості товару за кожний день затримки.

Відповідно до п. 7.5. договору № 564 від 19.06.2024 про закупівлю пально-мастильних матеріалів (талонів) сплата пені не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань по даному договору.

Перевіривши наданий суду розрахунок пред`явленої до стягнення суми пені, суд установ, що сума пені у розмірі 12043,24 грн пред`явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

За приписами ст. ст. 13 та 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ураховуючи вище встановлені обставини, предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Судові витрати.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.

Також суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету України суми зайво сплаченого судового збору.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (платіжна інструкція № 638 від 23.10.2025).

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що заявлено вимоги майнового характеру, у розумінні Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 2422,40 грн (3028,00 грн х 0,8).

Із наведеного слідує, що позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено законом. Сума зайво сплаченого судового збору складає 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, сума зайво сплаченого позивачем судового збору в розмірі 605,60 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України за наявності відповідного клопотання.

Позиція суду щодо необхідності розрахунку судового збору із застосуванням пониженого коефіцієнту узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 13, 14, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, кабінет 8, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь Відділу житлово-комунального господарства, інфраструктури та капітального будівництва Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (66000, Одеська область, Подільський район, місто Кодима, пл. Перемоги, буд. 1-1, ідентифікаційний код юридичної особи в ) 44440 (сорок чотири тисячі чотириста сорок) гривень 00 копійок заборгованості за невикористані скетч-картки за договором про закупівлю паливно - мастильних матеріалів, 12043 (дванадцять тисяч сорок три) гривні 24 копійки суми пені, судовий збір 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 20.02.2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Лєскіна