ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р. Справа№ 915/899/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Тамазликар Л.Й. (поза межами приміщення суду);

від відповідача: Кисіль Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року (повний текст рішення складено та підписано 17.11.2025 року)

у справі №915/899/24 (суддя - Є.В. Павленко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення 227 105,70 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - відповідач) про стягнення 2 436 766,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором про закупівлю товарів від 26.05.2023 року № відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату поставленого товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2 343 414,00 грн, а також обов`язок щодо сплатити на користь позивача 23 049,97 грн 3 % річних та 70 302,42 грн інфляційних втрат.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання" звернулося до місцевого господарського суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом та в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 48 537,56 грн 3 % річних та 178 568,17 грн інфляційних втрат, вказуючи на те, що згідно з платіжною інструкцією від 12.11.2024 року №307379 відповідач сплатив суму основної заборгованості у розмірі 2 343 417,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 року у справі №915/899/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 29.07.2025 року касаційну скаргу Товариства задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 року скасовано, а справу №915/899/24 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Верховний суд скасовуючи та направляючи дану справу на новий розгляд звернув увагу на порядок прийняття товару, який передбачений умовами договору, а також на необхідність спростування доводів позивача про застосування Інструкцій 1965 - 1966 років.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року у справі №915/899/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України та не застосував до спірних правовідносин висновки Верховного Суду викладені у постанові від 11.02.2020 року № 922/2871/17.

Так, представник скаржника зазначив, що суд першої інстанції аналізуючи Акт № 01 від 22.02.2024 року зазначив, що вказаний акт підписаний членами приймальної комісії Оператора, а також представником позивача, проте представник позивача не був включений до складу комісії з приймання товару та Акт йому не був вручений. Вищеозначене є доказом невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

При цьому, представник скаржника, зауважив, що Акт № 1 від 22.02.2024 року є юридично не спроможним адже складений з порушенням Інструкції П-7, що судом першої інстанції не враховано та свідчить про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також неправильним застосуванням норм матеріального права.

Поряд з цим за твердженням скаржника, відповідні акти не містять попереджень про відповідальність за внесення недостовірних даних до актів, що є грубим порушенням Інструкції П-7.

Крім того, представник скаржника вказав, що про приймання ТМЦ за Актом приймання ТМЦ за кількістю та якістю від 28.02.2024 року № 01 та виявлення недоліків товару по якості мова взагалі не йде та яким нормативним документом чи то умовами договору відповідачу надано право протягом 8-и місяців не приймати товар, який в нього знаходиться на території та не підписувати первинні документи судом першої інстанції взагалі не досліджено та не надано оцінки вказаному факту.

Також, представник скаржника вказав, що відповідач протиправно та свідомо не приймав товар та не підписував первинні бухгалтерські документи протягом тривалого часу, намагаючись уникнути обов`язку розрахунку.

Крім того за твердженням скаржника не заслуговують на увагу зауваження відповідача, що усі складові комплекту товару мають бути вироблені виключно одним виробником - YAMABIKO CORPORATION (Японія).

Тобто, акти приймання ТМЦ за кількістю та якістю № 01 від 28.02.2024 року та № 1 від 22.02.2024 року не є належним доказом поставки позивачем товару неналежної якості в розумінні приписів Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді РСР від 25.04.1966 року № П-7.

Водночас, представник скаржника зазначив, що зважаючи на положення договору, приймання товару за якістю здійснюється відповідно до вимог Інструкції П-7. У даному випадку спірні правовідносини врегульовані законами України та положеннями укладеного між сторонами договору, відтак вимоги Інструкцій № П-6 та № П-7, у тому числі щодо фіксації невідповідності поставленого товару вимогам якості, носять у певній мірі субсидіарний характер, а суд першої інстанції не обґрунтував, на підставі яких доказів чи законодавства до спірних правовідносинах не підлягають застосуванню Інструкції № П-6 та № П-7 та яким нормам права вони не відповідають.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року у справі №915/899/24. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

24.12.2025 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник відповідача просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року у справі №915/899/24 без змін.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначив, що постачальник підписав видаткову накладну 14.10.2024 та зареєстрував податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.10.2024 року, а тому відповідач здійснив оплату товару 12.11.2024 року - тобто у строки та у відповідності до умов пунктів 4.2, 4.3, 4.4 та 5.8 договору.

При цьому, представник відповідача вказав, що умовами договору чітко передбачено обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальне обладнання» надати податкову накладну зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, договором передбачено право покупця неоплачувати товар до моменту одержання покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та

одержання інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про підтвердження факту здійснення такої реєстрації Постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

Апелянт зареєстрував податкову накладну 29.10.2024 року. Оплату грошових коштів у розмірі 2 343 414,00 грн було здійснено відповідачем 12.11.2024 року за видатковою накладною підписаною позивачем 14.10.2024 року та на підставі Акту приймання товарів за кількістю та якістю від 16.10.2024 року та реєстрацією податкової накладної 29.10.2024 року.

Отже, за твердженням представника відповідача, останній своєчасно оплатив товар.

Водночас, представник відповідача зауважив, що строк оплати товару за видатковою накладною № 12 настав лише після підписання позивачем 14.10.2024 року видаткової накладної № 12, прийняття товару відповідачем 16.10.2024 року та виконання позивачем умов п. 4.3 договору щодо надання податкової накладної 29.10.2024 року, а тому вимоги про сплату 3 % річних та інфляційних втрат є безпідставними, оскільки товар за вказаними оплачений відповідачем у строк встановлений пунктом 4.2 договору.

Так , за твердженням представника відповідача, визначальною умовою для відліку строку для оплати товару є саме дата поставки товару яка наступає з дати підписання покупцем акту приймання товару та надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Індустріальне обладнання».

При цьому, акт приймання товару складається та підписується покупцем в односторонньому порядку і участь продавця під час приймання цього товару умовами договору не вимагається.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 року постановлено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року у справі №915/899/24 здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Представник скаржника в судовому засіданні 11.02.2026 року Північного апеляційного господарського суду підтримав доводів апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.02.2026 року Північного апеляційного господарського суду заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2023 року, за результатами проведення тендерної закупівлі за № UA-2023-03-27-011252а "Інструменти для паяння м`яким і твердим припоєм та для зварювання, машина та устаткування для поверхневої термообробки і гарячого напилювання (Агрегати зварювальні)", код класифікатора ДК 021:2015:42660000-0, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання" (постачальник) то Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (покупець) було укладено договір № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) (далі - договір), відповідно до умов якого останнє зобов`язалось у визначений договором строк передати у власність покупця інструменти для паяння м`яким і твердим припоєм та для зварювання, машини та устаткування для поверхневої термообробки і гарячого напилювання (агрегати зварювальні) (далі - товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до договору (далі - специфікація), а Оператор - прийняти й оплатити такі товари.

Цей правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у специфікації.

У специфікації (додаток № 1 до договору) сторони погодити найменування, асортимент, кількість, вартість і строк поставки товару, а саме: агрегат зварювальний Shindaiwa DGW500DM/UKR на рамі та агрегат зварювальний Shindaiwa DGW500DM/UKR на рамі у кількості 4 комплекти, по ціні 1 603 315,00 грн (без ПДВ) за комплект, загальною вартістю 6413260,00 грн (без ПДВ); агрегат зварювальний Shindaiwa DGW500DM/UKR на рамі з причепом у кількості 13 комплектів, по ціні 1 952 845,00 грн (без ПДВ) за комплект, загальною вартістю 25 386 985,00 грн (без ПДВ). Виробник товарів - "Yamabiko Corporation" (Японія). Строк поставки - 280 днів з дати укладення договору.

Ціна цього договору визначається загальною вартістю товарів, зазначених у специфікації, та становить 31800245,00 грн, крім того ПДВ 6360049,00 грн. Ціна договору в тому числі ПДВ, становить 38 160 294,00 грн з ПДВ (пункт 3.1. договору).

Згідно п.п. 2.1.-2.3. договору якість і комплектність товарів повинні відповідати стандартам, технічним умовам, технічній та/або іншій документації, яка зазначається у додатках до цього договору й містить вимоги до товарів згідно з додатком № 2. Якість товарів не повинна бути нижче вимог щодо якості, встановлених чинним законодавством України для такого виду товару. Товари повинні бути новими й такими, що не були у використанні. Постачальник зобов`язаний передати покупцю Товари у тарі та (або) в упаковці, що відповідає якості, комплектності і вимогам, встановленим стандартами, технічними умовами, кресленнями, рецептурами, зразками (еталонами) виробника та (або) національними стандартами, якщо такі передбачені.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору розрахунки здійснюються у безготівковій формі в національній валюті шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у розділі 15 цього правочину, на умовах, визначених цією угодою. Оператор зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 20-ти та не пізніше 30-ти календарних днів з дати поставки.

Постачальник, якщо він є платником ПДВ, зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, із зазначенням обов`язкових реквізитів відповідно до вимог Податкового кодексу України з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у порядку та в строки, встановлені Податкового кодексу України. Несвоєчасне надання постачальником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушеннями порядку заповнення, встановленого Податкового кодексу України, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або непідтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН у терміни, передбачені Податкового кодексу України, є відкладальною обставиною для настання обов`язку покупця щодо здійснення оплати товарів за цим договором до моменту одержання покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з ЄРПН про підтвердження факту здійснення такої реєстрації постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання (п.п. 4.3, 4.4. вказаного правочину).

Згідно п.п. 5.1., 5.3. договору постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації. Товариство зобов`язане одночасно з товаром передати покупцю документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають передачі разом із товаром відповідно до цього правочину та чинного законодавства України. Поставка товарів здійснюється на умовах DDP "Поставка зі сплатою мита" (місце поставки згідно специфікації), правил Інкотермс (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року), з урахуванням умов пункту 5.1 цього правочину.

Пунктом 5.7. договору приймання Оператором товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання Товариством його обов`язку з поставки обумовлених товарів і відсутності в покупця претензій щодо якості та комплектності товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику в порядку, визначеному договором та чинним законодавством України.

Датою поставки товарів є дата підписання покупцем акта приймання товарів за кількістю та якістю відповідно до пункту 5.14 цього договору і передачі постачальником у повному обсязі наступних документів: видаткової накладної; паспортів та/або інших документів з технічною інформацією товарів (агрегатів зварювальних, причепів (шасі), рукавичок з крагами (рукавиць захисних для зварювальників)), складених виробником або його офіційним представництвом або дистриб`ютором в Україні (якщо зазначені документи складено іншою ніж українською мовою, надається переклад українською мовою); гарантійний талон із зазначенням серійного номеру та терміну гарантії на кожну одиницю товару; інструкції (керівництва) з експлуатації товару, складених виробником відповідної продукції (агрегатів зварювальних, щитків зварника з автосвітлофільтром) (якщо зазначені документи складено іншою ніж українською мовою, надається переклад українською мовою); скан-копії завірених постачальником сертифікатів та/або декларацій відповідності зварювальних агрегатів Технічному регламенту безпеки машин, Технічному регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні, Технічному регламенту низьковольтного електричного обладнання, Технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання; скан-копії завіреного постачальником сертифікату та/або декларації відповідності рукавичок з крагами (рукавиць захисних для зварювальників) EN 388, EN 407, EN 12477; скан-копій завіреного постачальником сертифікату та/або декларацій відповідності щитків зварника з автосвітлофільтром EN 166, EN 175, EN 379; комплекту документів для постановки причепу (шасі) двохосного на облік у Сервісному центрі МВС України та можливості експлуатації по автошляхам України; товарно-транспортної накладної; рахунку-фактури; інших необхідних документів, якщо такі зазначені в додатку № 2 до договору (п. 5.8. договору).

Відповідно до п.п. 5.9., 5.10. договору, у разі виявлення недоліків переданого товару (будь-яка невідповідність товару вимогами нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договору, або вимогам, що пред`являються до товарів, а також інформації про товар, наданій виробником (постачальником), Оператор має право, незалежно від можливості використання товарів за призначенням, вимагати від Товариства за своїм вибором: пропорційного зменшення вартості товарів; безоплатного усунення недоліків товарів у визначений Оператором строк, але не пізніше 30-ти календарних днів з моменту отримання постачальником повідомлення покупця про виявлені недоліки; відшкодування витрат на усунення недоліків товарів. У разі виявлення істотних недоліків товарів (недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, або який виник з вини виробника (постачальника) й після його усунення проявляється знову з незалежних від покупця причин і наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 календарних днів; робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором), недотримання гарантій, визначених пунктом 1.3. договору, Оператор має право за своїм вибором: відмовитися від договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку й вимагати повернення сплаченої за товари грошової суми; вимагати заміни товарів на товари належної якості та/або на товари, які відповідають гарантіям, наданим постачальником відповідно до пункту 1.3. цієї угоди, у визначений покупцем строк, але не пізніше 30-ти календарних днів з моменту отримання постачальником повідомлення про заміну товарів.

Приймання товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі акта приймання товарів за кількістю та якістю. Приймання товарів покупцем розпочинається з перевірки якості та кількості поставленого товару умовам цього договору та вимогам Інструкцій П-6 та П-7, які застосовуються до правовідносин сторін у тій частині, що не суперечать умовам, встановленим цим договором. Покупець в односторонньому порядку підписує акт приймання товарів за кількістю та якістю у порядку, передбаченому цим договором. У випадку участі постачальника у прийманні товарів за кількістю та якістю, відповідний акт підписується обома сторонами (п. 5.14. договору).

Згідно п. 5.15. договору неналежне оформлення постачальником документів, зазначених у пункті 5.8 договору, або відсутність хоча б одного із цих документів, або невиконання чи неналежне виконання інших вимог договору вважається простроченням постачальника, до усунення якого покупець має право відстрочити виконання своїх зобов`язання з оплати товарів.

Відповідно до п. 6.4.1. договору постачальник має право вимагати від покупця належного виконання зобов`язань з оплати товарів лише у разі підписання актів приймання товарів за кількістю та якістю покупцем відповідно до пункту 5.14. договору.

Згідно з пунктами 6.3.4 та 6.3.5. договору постачальник зобов`язався: забезпечити безоплатне усунення порушень умов договору, що виникають в Оператора у зв`язку з нестачею, недоліками, невідповідністю вимогам по якості (комплектності), кількості товарів; у разі поставки товарів неналежної якості (комплектності) та/або надання послуг неналежної якості - виконати вимоги покупця відповідно до умов п. 5.9 та 5.10 цього договору.

З метою виконання умов договору, сторони будуть здійснювати обмін документами, як електронними документами у розумінні Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Під "обміном електронними документами" сторони розуміють їх створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, підписання, використання тощо за допомогою системи електронного документообігу "DEALS". Сторони погоджують, що первинний електронний документ (акт виконаних робіт/наданих послуг, видаткова накладна тощо) складається в момент здійснення господарської операції. Дата складання, зазначена як обов`язковий реквізит в первинному електронному документі, вважається датою належним чином оформленого первинного документа для цілей бухгалтерського та податкового обліку, за умови його підписання стороною, яка отримала цей електронний документ. Датою виникнення податкового зобов`язання з ПДВ та складання податкової накладної буде вважатись дата складанням первинного документа, який містить відомості про господарську операцію, незалежно від дати накладання сторонами КЕП (п.п. 13.1., 13.7. та 13.9. договору).

Згідно п. 14.9. договору будь-які повідомлення за договором мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово й направлені іншій стороні на її адресу, зазначену в розділі 15 цієї угоди, цінним листом (з описом вкладення) з повідомленням про вручення або доведені до відома іншої сторони кур`єром під розписку та/або на електронну адресу, зазначену в пункті 14.12 цього правочину.

Відповідно до п. 12.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 31.05.2024 року (включно), а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 09.02.2024 року позивач звернувся до Оператора з повідомленням про поставку обумовленого договором товару, а також вказав своїх повноважених представників на підписання акта приймання товарів за кількістю та якістю.

Так, за твердженням позивача, на виконання умов вказаного правочину 12.02.2024 року позивач передав на підставі видаткової накладної від зазначеної дати № 12 для приймання Оператором товар - "Агрегат зварювальний Shindaiwa DGW500DM/UKR на рамі з причепом" на загальну суму 2 343 414,00 грн (у тому числі ПДВ).

Разом із вказаним товаром відповідачу були надані: видаткова накладна від 12.02.2024 року № 12, товарно-транспортна накладна від 12.02.2024 року № Р14 (копія вказаної ТТН з підписами уповноважених осіб вантажовідправника та вантажоодержувача наявна в матеріалах справи), рахунок на оплату від 12.02. 2024 року № 10 на суму 2 343 414,00 грн, а також інші товаросупровідні документи, що не заперечується скаржником (наявні в матеріалах справи).

Так, факт передачі спірного товару позивачем 12.02.2024 року відповідачем не заперечувався.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, з копії акту невідповідності ТМЦ по кількості та/або якості від 22.02.2024 року вбачається, що під час прийняття спірного товару Оператором були виявлені 12 зауважень, зокрема: ненадання Товариством оформленої відповідно до пункту 5.8 договору товаросупровідної документації; відсутність супровідної документації, визначеної пунктом 5.8 договору (відсутність гарантійних талонів на кожну одиницю товару, експлуатаційної та технічної документації на допоміжне обладнання, що входить у комплектацію товару та необхідне для реєстрації в регіональних СЦ МВС, відсутність обов`язкових додатків до сертифікату типу колісного транспортного засобу). Крім того, Оператором була встановлена невідповідність поставленого товару технічним вимогам, обумовленим додатком № 2 до договору, а саме - невідповідність конструкції рами причепу. У цьому ж акті зафіксовано, що поставлений позивачем товар, всупереч умовам договору, складається з різних частин різних виробників, а не є продукцією обумовленого виробника - компанії "Yamabiko Corporation" (том 1, а.с. 93-94).

Вказаний акт підписаний членами приймальної комісії Оператора, а також представником позивача.

Твердження скаржника, що суд першої інстанції аналізуючи Акт № 01 від 22.02.2024 року зазначив, що вказаний акт підписаний членами приймальної комісії Оператора, а також представником позивача, проте представник позивача не був включений до складу комісії з приймання товару та Акт йому не був вручений. Вищеозначене є доказом невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, колегія суддів відзначає наступне, колегія суддів не визнає переконливими доводами, оскільки останній підписаний представником позивача Матвеєвим О.М.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, про виявлені недоліки щодо якості товару Оператор повідомив Постачальника листом від 26.02.2024 року № ТОВВИХ-24-2856 з пропозицією їх усунути відповідно до умов договору.

Позивач в свою чергу листом від 26.02.2024 року вих. № 2602/1ІN повідомив оператора про те, що: недотримання технічних характеристик, визначених у додатку № 2, зумовлене тим, що: "при виробництві причепів було застосовано технологічні рішення, необхідні для забезпечення експлуатаційних характеристик, гарантування безпеки та збільшення корисного простору кузова, що у сукупності є належним виконанням договору з відповідним покращенням характеристик виробу без збільшення договірної ціни"; виробник товарів «Yamabiko Corporation» виготовляє зварювальні агрегати, генератори та іншу техніку й не виготовляє причепів, рукавичок, щитків та іншого обладнання, а "Агрегат зварювальний Shindaiwa DGW500DM/UKR на рамі" є комплектним інженерним рішенням; щодо відсутності супровідної документації покупець відомостей не надав. Зауваження та претензії щодо порушення відповідачем порядку прийняття товару за актом від 22 лютого 2024 року у вказаному листі позивач не зазначав. У цьому ж листі позивач визнав, що ним було допущено ряд технічних помилок при підготовці та комплектуванні пакету супровідних документів (відносно паспорта та ПаличZ5xxxx), а додатки №№ 1, 2 до сертифікату типу колісного транспортного засобу могли загубитись при постачання та прийманні (том 1, а.с. 95-97).

Як вбачається з акту приймання ТМЦ за кількістю та якістю від 28.02.2024 року: комісією Оператора при повторному прийманні товару в присутності представників постачальника було зафіксовано, що викладені в акті від 22.02.2024 року зауваження Товариством усунуті не були. У зв`язку з цим відповідач у порядку пункту 5.9. договору визначив перелік недоліків поставленого товару, які підлягали усуненню постачальником, зокрема, відсутня вся належним чином оформлена супровідна документація до ТМЦ, в тому числі щодо кількості екземплярів документів, що вказані в договорі, відсутня експлуатаційна та технічна документація на допоміжне обладнання (зварювальний дизельний агрегат Shindaiwa DGW5000DM/UKR), що входить в комплектацію товару, для реєстрації в Регілнальних СЦ МВС, шасі (причип) не відповідає наведеній у додатку №1а схемі (встановлена невідповідність конструкції рами причепу, розміщення під ємної опори з маневровим колесом, наявності запасного колеса та чотирьох стояночних опор схемам, що відображені в додатку №1а до договору та паспорті на причип тощо. У цьому ж акті зазначено, що приймання товару відбудеться після усунення усіх зауважень Товариством. Вказаний акт підписаний членами приймальної комісії відповідача та уповноваженим представником позивача (із зауваженням останнього: "З актом не згоден. Акт складено з порушенням Інструкції П-7") (том 1, а.с. 202-204).

Крім того, відповідач (оператор) повідомив позивача про недоліки товару з пропозицією їх усунути, що підтверджується листом від 29.02.2024 року № ТОВВИХ-24-3143.

Позивач в свою чергу, листом від 04.03.2024 року вих. № 0403/1N висловив свої зауваження до акта приймання ТМЦ від 28.02.2024 року, та зокрема, зазначив, що в акті не розкрито суті невідповідності якості товару, тобто, як саме ці, надумані невідповідності впливають на якість товару, що був поставлений; враховуючи відповідні зауваження, суттєві помилки при оформленні акту, наданні «рекомендації», які прямо протирічать договору та законодавству, вбачаємо, що комісія не ознайомилася з умовами та предметом договору, не знала і не дотримувалася інструкцій П-6 та П7, як того вимагає договір та приписи самих інструкцій, тобто була сформована з осіб невідповідної кваліфікації.

Відповідач, листом від 18.03.2024 року № ТОВВИХ-24-4250 повідомив позивача про наявність недоліків товару та заявив вимогу про вивезення вказаного товару з території промислового майданчика Миколаївського ЛВУМГ або здійснення його заміни постачальником на належний.

Листом від 20.03.2024 року вих. № 2003/1N позивач повідомив про безпідставність визначених відповідачем зауважень до товару та вимагав прийняти останній.

Факт надіслання та отримання сторонами вищевказаних листів сторонами не заперечується.

Відповідач за вищевказаний товар не розрахувався, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання" до суду з даним позовом про стягнення 2 436 766,39 грн, з яких: 2 343 414,00 грн - основна заборгованість, 23 049,97 грн - три проценти річних, 70 302,42 грн - інфляційні втрати, спірний товар був прийнятий відповідачем у визначеному договором порядку за актом приймання товарів за кількістю та якістю від 16.10.2024 року (том 2, а.с. 70-71).

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 526, 525 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, умовами пунктів 4.2. та 5.9. укладеного між сторонами договору чітко визначено, що початком перебігу строку оплати відповідачем переданого позивачем товару є дата підписання Оператором акта приймання продукції та передання постачальником усіх визначених цим правочином товаросупровідних документів.

За умовами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми виникає у боржника лише в разі прострочення грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року в справі № 918/631/19.

У постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 29.07.2025 року у даній справі зазначено таке: "Колегія суддів звертає увагу на те, що дослідження умов договору в частині порядку прийняття товару впливає на встановлення дати його поставки, яка у спірних правовідносинах є визначальною для встановлення чіткої дати початку та дати завершення прострочення виконання грошового зобов`язання, що, у свою чергу, є обов`язковим для застосування ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України".

Так, як правильно встановлено судом першої інстанції, застережень про автоматичне прийняття відповідачем продукції та обов`язок її оплатити у разі порушення порядку прийняття товару за Інструкціями П-6 та П-7, або внаслідок несвоєчасного підписання Оператором відповідного акта, укладений між сторонами договір не містить.

Водночас, колегія суддів відзначає, що п. 6.4.1. договору прямо передбачено право постачальника вимагати від покупця оплатити товар лише у разі підписання останнім акта приймання товару за кількістю та якістю.

Як було встановлено вище, прийнятий на підставі акта від 16.10.2024 року товар був оплачений відповідачем у визначений пунктом 4.1. договору строк - 12.11.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції від вказаної дати № 307379 на суму 2 343 414,00 грн.

Щодо твердження скаржника, що відповідач при прийнятті товару порушив вимоги, передбачені Інструкцією П-7, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР" можуть застосовуватися лише ті акти законодавства колишнього Союзу РСР, які не суперечать Конституції і законам України.

У даному випадку питання щодо якості товарів та порядку пред`явлення вимоги у зв`язку з недоліками проданого товару врегульовані положеннями статей 673-681 Цивільногокодексу України та статей 268-269 Господарського кодексу України (який був чинний на час спірних правовідносин сторін).

Так, ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно ст. 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, у розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару (ч. 1 ст. 688 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 4 ст. 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, на який встановлений строк придатності, якщо вони виявлені протягом строку придатності товару

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції відповідач неодноразово пред`являв Товариству вимоги в зв`язку з недоліками поставленого товару у межах встановленого договором та чинним законодавством строку.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування положень Інструкції П-7 до правовідносин сторін у частині підписання відповідачем акта приймання товару суперечить положенням пункту 5.8 цього правочину з огляду на можливість підписання такого акта Оператором в односторонньому порядку (без залучення продавця).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що акт № 1 від 22.02.2024 року є юридично не спроможним адже складений з порушенням Інструкції П-7, як безпідставне та необґрунтоване.

Водночас, колегія суддів відзначає, що обставини подальшого прийняття відповідачем спірного товару, а також обґрунтованість його вимог щодо усунення Товариством недоліків товару не є предметом даного спору.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що відповідач протиправно та свідомо не приймав товар та не підписував первинні бухгалтерські документи протягом тривалого часу, намагаючись уникнути обов`язку розрахунку.

Щодо незгоди скаржника з твердженням відповідача, що усі складові комплекту товару мають бути вироблені виключно одним виробником - YAMABIKO CORPORATION (Японія), колегія суддів відзначає наступне.

Так, умовами спірного договору (спеціфікація товару) передбачені чіткі умови поставки обладнання саме виробництва YAMABIKO CORPORATION (Японія), тоді як п. 5.2 договору передбачено, що відвантаження постачальником не вказаних у специфікаціях товарів не допускається. Відвантажені постачальником з порушенням цього пункту товари не підлягають оплаті покупцем.

Тобто, відповідач керуючись умовами договору мав право зупинити приймання товару у зв`язку із невідповідністю його умовам поставки.

Так, позивач не довів у встановленому законом порядку факту належного виконання покладеного на нього обов`язку з поставки обумовленого товару належної якості з усіма товаросупровідними документами до нього. Клопотання про призначення експертизи для встановлення факту належної якості переданого відповідачу товару позивач не заявляв. Дії відповідача щодо необґрунтованого, на думку позивача, неприйняття товару в установленому законом порядку позивачем не оскаржувалися.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, спірний договір був укладений між сторонами за результатами проведення відкритих торгів у порядку Закону України "Про публічні закупівлі". Відтак, позивач був належним чином ознайомлений з умовами оплати спірного договору, - а саме: з дати підписання відповідачем відповідного акта.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що пріоритетність застосування положень п. 5.8. зазначеного договору при обчисленні перебігу строку оплати товару, а саме: з дати підписання відповідного акта приймання товару, - була встановлена в рішенні Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 року, яке було залишене без змін постановою Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду у справі № 910/5810/24 (спір між цими ж сторонами щодо цього ж договору) та набрало законної сили.

Інакше тлумачення погоджених сторонами умов договору, укладеного на підставі Закону України "Про публічні закупівлі", як правильно встановлено судом першої інстанції нівелювало б інші положення цього ж правочину, зокрема, пункти 5.15. та 6.2.3. договору, які передбачають право Оператора не оплачувати неприйнятий ним товар.

Таким чином, враховуючи, що положення пункту 5.14. договору жодним чином не впливають і не змінюють встановлений сторонами строк оплати спірного товару. Тобто, умовами договору не передбачено, що порядок приймання Товару повинен здійснюватися у відповідності до відповідних інструкцій 1965 та 1966 років.

Враховуючи викладене, а також приписи пунктів 4.2 та 5.9 договору та враховуючи, що строк оплати спірного товару відповідачем порушений не був, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, наведена скаржником у апеляційній скарзі судова практика не є релевантною до тих правовідносин, які є спірними у цій справі, у зв`язку з чим доводи скаржника у відповідній частині, не можуть бути взяті судом до уваги.

При цьому, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім вказівкам Верховного Суду викладеним в постанові від 29.07.2025 року у даній справі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).

Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано висновки щодо всіх суттєвих доводам скаржника із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні статей 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне Обладнання" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року у справі №915/899/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року у справі №915/899/24 залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №915/899/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич

Дата піджписання 19.02.2026 року.