ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.02.2026 Справа № 914/654/24

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Зоряни Горецької, при секретарі Зоряні Палюх, розглянув у підготовчому засіданні справу

за позовом Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача Комарнівська міська рада Львівського району, Львівської області,

до відповідача-1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській,

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Платинум»,

третя особа (на стороні Відповідачів), що не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору фізична особа-підприємець Пархуць Руслан Богданович,

про скасування державної реєстрації земельної ділянки; визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки від 01.05.2023 та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Комарнівська міська рада Львівського району, Львівської області до відповідача-1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській, відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Платинум», третя особа (на стороні Відповідачів), що не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору фізична особа-підприємець Пархуць Руслан Богданович, про скасування державної реєстрації земельної ділянки; визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки від 01.05.2023 та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Хід розгляду справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

За вх. №5609/25 від 29.12.2025 надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Платинум» про призначення земельно технічної експертизи. В подальшому від позивача, Комарнівської міської ради за вх. №5628/25 від 30.12.2025 також надійшло клопотання про призначення земельно технічної експертизи з іншим переліком питань. За вх. №2241/26 від 26.01.2026 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Платинум» про уточнення питань поставлених позивачем для проведення експертизи.

Львівська обласна прокуратура заперечила необхідність проведення експертизи, просила відмовити в задоволенні клопотань позивача та відповідача 2, заперечення викладено в заяві вх. №3566/26 від 09.02.2026.

Суд розглянувши клопотання про призначення експертизи, враховуючи уточнення відповідача 1, доводи та заперечення прокуратури, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до частини другої статті 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (див., зокрема постанови Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 922/304/24, від 04.12.2024 у справі № 910/2101/24, від 11.04.2024 у справі №910/15160/19, від 06.04.2023 у справі № 910/11002/21, від 27.04.2021 у справі № 927/685/20, від 12.05.2021 у справі № 922/1791/20).

В свою чергу, з урахуванням заявлених підстав позову та переліку наявних у справі доказів, зважаючи на обставини, якими сторони обґрунтовують свої доводи та заперечення, що викладені у заявах по суті справи та вказівки Верховного Суду, які зводяться до належного дослідження всіх наявних у справі доказів, відсутня дійсна необхідність у призначенні судової експертизи у даній справі.

Встановлення обставин спору, із врахуванням принципів змагальності та диспозитивності господарського судочинства, у цьому випадку не потребує застосування спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

З урахуванням наведеного, недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Окрім цього, підстави та умови призначення й проведення судових експертиз у судовому спорі досліджував Верховний Суд у справі № 910/886/21, за результатом розгляду якої, 07.07.2022 прийняв постанову у якій наголосив, що важливим моментом при призначенні судової експертизи є те, щоб вона призначалася лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ст.102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Таким чином, суть експертизи полягає у проведенні знаючою особою (експертом) спеціального дослідження. Дослідження припускає одержання таких нових фактичних даних, які до цього суду не були відомі і які іншим способом установити не можна. Тобто експертиза спрямована на виявлення саме фактичних даних, які здатні піддати сумніву (або спростувати) факти, що мають юридичне значення. Самі юридичні факти експертизою не встановлюються - право на це в процесі належить тільки суду.

При цьому, висновок експерта є лише одним із доказів у справі, який, з урахуванням приписів ст. 110 ЦПК України, не має заздалегідь встановленої сили для суду і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу, такий висновок може бути складений лише на підставі наявних матеріалів справи, які можуть бути використані і судом як джерело доказів, на підставі яких суд також не позбавлений можливості дійти висновку щодо наявності або відсутності певних фактів.

З аналізу наведених приписів закону можна прийти до висновку, що судова експертиза повинна призначатися у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування та у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При цьому, з метою призначення судом судової експертизи особа, яка приймає участь у розгляді справи має звернутися із клопотанням, в якому слід чітко обґрунтувати дійсну необхідність в її проведенні, тобто неможливість доведення чи спростування обставин справи в інший спосіб без призначення експертизи.

Разом з тим, у заявлених клопотаннях, не вказано жодних доказів, які б підтверджували, що обставини, з приводу яких між сторонами виник спір, не можуть бути встановлені без проведення судової експертизи та не наведено обґрунтування, яким чином висновок експерта спростує або підтвердить обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Натомість, Верховний суд у своїй постанові в межах даної справи зазначив, що в матеріалах справи наявні докази, які потребують належного дослідження та прийняття судом відповідного рішення.

Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 04.03.2021 у справі № 908/1879/17 зазначає, що згідно з частинами першою та третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відтак, ані Позивач, ані Відповідач 2, не були обмежені у праві на подання власного висновку експерта чи доведення обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх заперечень, іншими належними та допустимими доказами, однак, таким правом не скористалися.

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Водночас, тривале безпідставне зупинення провадження у справі за відсутності підстав для призначення експертизи суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України, який визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у сторін не було обмежень у наданні суду доказів та заперечень, а тому вважаю за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами та документами.

Крім того, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справа повинна бути розглянута в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Антоненков та інші проти України», заява №14183/02, §41).

З огляду на викладене, передчасне та необґрунтоване призначення судової експертизи порушує право на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань представників ТзОВ «Компанія» Платинум» та Комарнівської міської ради про призначення у справі № 914/654/24 земельно технічної експертизи.

З метою об`єктивного та всестороннього вирішення спору, з`ясування усіх обставин справи, суд дійшов висновку в межах розумних строків відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст. ст. 2, 177, 182, 183, 185, 227, 234 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання вх. №5609/25 від 29.12.2025 відмовити.

2. В задоволенні клопотання вх. №5628/25 від 30.12.2025 відмовити.

3. В задоволенні заяви вх. №2241/26 від 26.01.2026 відмовити.

4. Відкласти підготовче засідання по справі на на 02.03.2026 о 13:30 год.

Ухвала набирає законної сили відповідно до норм чинного ГПК України.

Суддя Горецька З.В.