ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. Справа№ 910/11374/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Г.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 29.01.2026:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2025

у справі №910/11374/25 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРАНСІНВЕСТ"

до Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"

про стягнення 678 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

09.09.2025 в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРАНСІНВЕСТ" (надалі також - позивач) сформовано позовну заяву до Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (надалі також - відповідач, скаржник) про стягнення заборгованість в розмірі 678 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2024 між позивачем - ТОВ "Газтрансінвест" та відповідачем - АТ "Укргазвидобування" було укладено Договір поставки №УБГ24-299-1 (надалі також - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язувався поставити Покупцеві кольматант горіховий (надалі також - Товар), зазначений в Специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар. Під поставкою сторони розуміють передачу Товару Постачальником для прийняття Покупцем.

23.08.2024 між Позивачем (Принципалом) - ТОВ "Газтрансінвест" та Акціонерним товариством - "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" було укладено Договір про надання банківської гарантії №2297 (надалі також - Договір про надання гарантії), відповідно до умов якого, за заявою Принципала Банк надає на користь Бенефіціара (Відповідача, АТ "Укргазвидобування") гарантію, за якою зобов`язується сплатити Бенефіціару на його письмову вимогу, що становить належне представлення, грошову суму у разі настання Гарантійного випадку, протягом строку дії або до дати закінчення дії Гарантії.

Відповідно до п.1.2. Договору про надання гарантії, загальна сума гарантії складає 678 000,00 (шістсот сімдесят вісім тисяч гривень).

Представник зазначає, що позивачем було частково сплачено за грошове забезпечення №03-1/01/2297/3057 вiд 23 серпня 2024 року на підставі Платіжного доручення №879 від 23 серпня 2024 року на суму 135 600,00 гривень.

У зв`язку з тим, що поставка товару відбулася з порушенням строку встановленого у Специфікації, Банк вимагав Позивача виконати свої зобов`язання за Договором про надання гарантії №2297-3 від 23 серпня 2024 року та згідно з його умовами відшкодувати АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" всіх витрат за Гарантією та сплатити Банку суму у розмірі 542 400,00 грн. грошових коштів за гарантією.

Як вказує представник, позивачем було сплачено згідно Повiдомлення-вимоги про сплату грошових коштів за вимогою по банкiвськiй гарантії №03-1/01/2297/3057 вiд 23.08.2024 року на підставі наступних платіжних доручень:

1. Платіжного доручення № 1427 від 17 липня 2025 року на суму 226 000,00 гривень;

2. Платіжного доручення № 1435 від 21 липня 2025 року на суму 91 000,00 гривень;

3. Платіжного доручення №1466 від 08 серпня 2025 року на суму 226 000,00 гривень.

Відповідно до Звіту про виконання договору про закупівлю № UA-2024-07-26-001268-a, останній було виконано, але кошти за банківською гарантією у сумі 678 000,00 (шістсот сімдесят вісім тисяч гривень) повернуті не були.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11374/25 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРАНСІНВЕСТ" заборгованість у розмірі 678 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 8 136 грн. 00 коп.

Постановлючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що останній здійснив повне виконання зобов`язання за договором, укладеним між сторонами, а тому наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 10.3. договору у вигляді повернення замовником (відповідачем) суми забезпечення виконання договору про закупівлю послуг після виконання учасником-переможцем договору.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 у справі №910/11374/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРАНСІНВЕСТ" про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення у справі № 910/11374/25. Стягнуто з Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРАНСІНВЕСТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп. В іншій частині заяви відмовлено.

Постановлючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а також заперечення відповідача, дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають до стягнення у розмірі 30 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11374/25 - задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києві від 17.11.2025 у справі №910/11374/25 - скасувати. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення ухвалено з порушенням ст. 236 ГПК України, судом першої інстанції здійснено формальний підхід до розгляду справи, ухвалено рішення на підставі не повно і не всебічно з`ясованих обставин, не дослідження в судовому засіданні обставин на які посилався скаржник, без врахування обставин, які акцентовані та аргументовані скаржником; не наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зокрема скаржник зазначає, що АТ «Укргазвидобування» реалізуючи право на отримання виплати за гарантією, яка забезпечувала належне виконання принципалом зобов`язання, правомірно одержала 678 000,00 грн., у зв`язку із чим, банківська гарантія, як односторонній правочин припинилась у зв`язку із її виконанням (ст.568 ЦК України), що виключає її повернення за приписами п. 10.3 Договору та ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 у справі №910/11374/25 - задовольнити. Додаткове рішення Господарського суду міста Києві від 28.11.2025 у справі №910/11374/24 у справі - скасувати. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви клопотання про ухвалення додаткового рішення відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Господарським судом міста Києва при стягненні з АТ «Укргазвидобування» витрат на професійну правничу допомогу адвоката порушено норми ст. 126, 127 256 ГПК України, неправильно застосовані норми ст. ст. 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не враховано висновків Верховного суду у постановах від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22) від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та інш.

Зокрема скаржник зазначає, що витрати, які заявив позивач є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у Господарському суді м. Києва, затраченим ним часом на надання таких послуг, з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді, а також те, що їх стягнення з позивача становить надмірний тягар для нього, що суперечить принципу розподілу таких витрат, вважаємо, що визначений відповідачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеними, не відповідають критеріям розумності та співрозмірності.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

24.12.2025 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводятьсядо того, що підставою для утримання банківської гарантії є саме невиконання договору, а не певне порушення строків його виконання.

Всі інші письмові пояснення та клопотання колегією суддів залишаються без розгляду, у звязку із поданням останній із пропуском процесуальних строків, встановлених увахлою суду апеляційної інстанції від 10.12.2026.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11374/25. Призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11374/25. Повідомлено, що судове засідання відбудеться 29.01.2026.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 26.12.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 у справі №910/11374/25. Об`єднано розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 та Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 у справі №910/11374/25 в одне апеляційне провадження.

Позиції учасників справи, явка представників сторін у судове засідання

Представники позивача та відповідача з`явилися у судове засідання 29.01.2026 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 28.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРАНСІНВЕСТ" (далі Постачальник) та Акціонерним товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (далі - Покупець) укладено Договір поставки №УБГ24-299-1 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві кольматант горіховий (надалі також - Товар), зазначений в Специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар. Під поставкою сторони розуміють передачу Товару Постачальником для прийняття Покупцем.

Відповідно до п.1.2 Договору, найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару вказується у специфікації, яка є Додатком №1 до Договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається Графіком поставки Товару, який є Додатком №3 до Договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ціна Товару вказується в Специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо Постачальник є резидентом, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом відповідно до чинного законодавства України - далі нерезидент в Україні).

Сторони погодили у п 3.2. Договору, що загальна ціна договору визначається загальною вартістю Товару, вказаного в Специфікації до цього договору та становить до 13 560 000,00 гривень з ПДВ (включно).

У вартість товару включається:

- митні витрати, понесені Постачальником при митному оформленні Товару у пункті відправки (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом України);

- витрати на пакування та навантаження;

- транспортні витрати відповідно до умов поставки, зазначені у специфікації до даного Договору;

- витрати на отримання дозвільної документації (у випадку якщо така вимагається);

- витрати пов`язані з отриманням сертифікату походження Товару (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом України).

Згідно з положеннями п. 4.1 Договору, розрахунки проводяться шляхом:

- оплати Покупцем з дати підписання сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної та пред`явлення Постачальником рахунку на оплату (інвойсу), шляхом перерахування на рахунок Постачальника, на умовах, що визначені у специфікації.

До рахунка додаються: підписаний уповноваженими представниками Сторін акт приймання-передачі Товару або видаткова накладна.

Покупець не здійснює оплату за прийнятий Товар, та така несплата не є порушенням строку оплати зі сторони Покупця у випадку ненадання Постачальником рахунку на оплату (інвойсу) чи його неналежного оформлення (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору, строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується у Специфікації та Графіку поставки до цього договору. Здійснення поставки товару не потребує будь-яких додаткових погоджень, крім тих, що передбачені договором.

Датою прийняття Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару форма якого наведена в Додатку № 4 до цього Договору, який є невід`ємною частиною (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом в Україні) або видаткової накладної. Датою передачі Постачальником Товару для прийняття Покупцем є дата прибуття Товару до місця поставки зазначена у відповідному товаротранспортному документі або дата підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару, якщо Покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття. Право власності на Товар, ризик випадкового знищення/пошкодження переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної, (при наявності двух дат, датою підписання акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).

У випадку, якщо Покупець виявить помилки в документах, що передбачені п. 5.4., 5.5.1,-5.5.4. та/або відсутність одного з документів, передбачених п. 5.4., 5.5.1.-5.5.4., Постачальник зобов`язаний виправити такі помилки та/або надати відсутній документ/-ти. (застосовується якщо Постачальник є нерезидентом в Україні). Строк поставки не буде подовжено на час виправлення помилок та/або надання відсутніх документів (п.5.2. Договору).

По прибуттю Товару в кінцевий пункт призначення його приймання проводиться безпосередньої вантажоотримувачем Покупця (п.5.7. Договору).

Відповідно до положень п.5.8 Договору, прийняття Товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту(актів) приймання-передачі Товару або видаткової/видаткових накладної/накладних.

Пунктом 10.2. Договору передбачено, що вимоги забезпечення виконання зобов`язань по Договору постачальником здійснюється до укладення Договору в один із способів:

(1) у формі грошових коштів. Сума грошових коштів, як забезпечення виконання зобов`язання по даному договору повинна бути перерахована Постачальником на окремий рахунок, наданий Покупцем та повинна бути 5% від загальної вартості (ціни) Договору або

(2) надання банківської гарантії виконання зобов`язань по Договору. Банківська гарантія повинна відповідати вимогам, вказаним у формі банківської гарантії як забезпечення виконання зобов`язань за договором закупівлі, яка є Додатком №6 до Договору, та її сума повинна бути 5% від загальної вартості (ціни) Договору.

Пунктом 10.3. Договору передбачено, що у випадку надання постачальником забезпечення виконання зобов`язань по Договору у формі грошових коштів, банківської гарантії виконання зобов`язань Покупець повертає Постачальнику таке забезпечення протягом 5 банківських днів з дня настання одного з випадків, зазначених нижче на реквізити постачальника вказані в Договорі (для забезпечення виконання зобов`язань по Договору у формі грошових коштів) або шляхом направлення відповідної інформації банку (для забезпечення виконання зобов`язань по Договору у формі банківської гарантії виконання зобов`язань) у наступних випадках:

А) після виконання постачальником своїх зобов`язань за Договором в повному обсязі;

В) за рішенням суду, яке набрало законної сили, щодо повернення забезпечення Договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або Договору про закупівлю нікчемним;

С) в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, що регулює публічні закупівлі.

Додатком № 1 до Договору сторонами підписано Специфікацію, якою погоджено наступний товар, його кількість та ціну, а саме:

1) Кольматант горіховий мілкий FINE, код УКТ ЗЕД , кількість - 160 тон, загальна вартість з урахуванням ПДВ - 5 424 000,00 гривень.

2) Кольматант горіховий середній MEDIUM, код УКТ ЗЕД , кількість - 160 тон, загальна вартість з урахуванням ПДВ - 5 424 000,00 гривень.

3) Кольматант горіховий крупний COARSE, код УКТ ЗЕД , кількість

- 80 тон, загальна вартість з урахуванням ПДВ - 2 712 000,00 гривень.

Окрім того означеним додатком сторонами визначено:

1. Загальна вартість товару що поставляється складає 13560000,00 гривень (тринадцять мільйонів п`ятсот шістдесят тисяч гривень), в т.ч. ПДВ 2 260 000гривень.

2.Умови поставки: DDP-склад (станція).

3.Строк поставки: згідно з графіком поставок товару.

4. Умови та строки оплати: оплата по факту поставки протягом 30-ти календарних днів з дати підписання видаткової накладної або акту приймання-передачі товару та пред`явлення рахунку на оплату.

6. Виробник Товару: ТОВ "Газтрансінвест", Україна;

10. Реквізити вантажоодержувача: Харківська обл., м. Красноград, вул. Полтавська, 86.

10.1 місце поставки: Поставка автомобільним транспортом:

ФБУ "Укрбурзаг", Харківська обл., м. Красноград;

ФБУ "Укрбурзаг", Харківська обл., Балаклійський район, смт. Андріївка.

Додатком № 3 до Договору сторонами погоджено графік поставки.

23.08.2024 між ТОВ "Газтрансінвест" (Принципал) та Акціонерним товариством "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (Гарант) було укладено Договір про надання банківської гарантії №2297 (Договір про надання гарантії), відповідно до умов п. 1.1 якого, Гарант надає за заявою Принципала банківську гарантію забезпечення виконання зобов`язань (надалі - Гарантія), а саме виконання зобов`язань за Договором поставки (графік поставки), що буде укладений між АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", код ЄДРІЮУ 30019775, (надалі - Бенефіціар) та Принципалом, який став переможцем процедури закупівлі " 24950000-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Матеріали для ліквідації поглинання (LCM) (Лот №1 -ДК 021:20-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Кольматант горіховий)", що підтверджується Протоколом № 413 від 13.08.2024 затвердженого Рішенням Уповноваженої особи AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ".

Пунктом 1.2 Договору про надання гарантії передбачено, що Гарантія видається Гарантом у вигляді Банківської гарантії забезпечення виконання зобов`язань №03-1/01/2297/3057 на суму 678 000,00 гри. (шістсот сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок, яка є невід`ємною частиною цього Договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншій особі.

Строк дії Гарантії: до " 12" липня 2025 року (п. 1.3 Договору про надання гарантії).

Пунктом 2.3 Договору про надання гарантії визначено, що належне виконання Принципалом зобов`язань по цьому Договору забезпечується:

- всім належним Принципалу майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України;

- неустойкою, передбаченою цим Договором;

- порукою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 );

- заставою в вигляді грошового покриття в розмірі 135 600,00 грн. (сто тридцять п`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, що знаходиться на рахунку IBAN НОМЕР_2 в AT "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", код банку 380281, .

23 серпня 2024 року за вих. №03-1/01/2297/3057 АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" видав Банківську гарантію, за якою Банк-гарант цим надає Бенефіціару гарантію та приймає на себе безвідкличне зобов`язання сплатити Бенефіціару суму, яка не перевищує 678 000,00 грн. (шістсот сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок (UAH - українська гривня (980)) (далі - Сума гарантії) протягом п`яти робочих днів з дати одержання першої письмової вимоги Бенефіціара про сплату коштів за Гарантією (далі - Вимога), без необхідності для Бенефіціара обгрунтовувати свою Вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

Форма представлення Вимоги:

- у паперовій формі рекомендованим листом або кур`єром на адресу Банка-гаранта: Україна, 04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д, до уваги Департаменту Корпоративного бізнесу через банк Бенефіціара AT Укрексімбанк SWIFT-код: EXBSUAUX (далі - Банк Бенефіціара), який також має підтвердити автентичним SWIFT-повідомленням на SWIFT-адресу Банка-гаранта BFISUAUK з посиланням на реквізити цієї гарантії та Вимоги достовірність підписів та печатки (у разі наявності) Бенефіціара на Вимозі та повноваження особи (осіб), що підписала(и) Вимогу;

або

- в електронній формі: (1) у формі електронного документа на електронну адресу Банка-гаранта Банка-гаранта з додаванням електронних копій документів, що підтверджують повноваження особи (осіб), що підписала Вимогу, засвідченими електронним підписом Бенефіціара, або (2) автентичним SWIFT-повідомленням на SWIFT-адресу Банка-гаранта з цитуванням повного тексту Вимоги через Банк Бенефіціара, який також має підтвердити достовірність підписів/електронних підписів та печатки/електронної печатки (у разі наявності) Бенефіціара на Вимозі та повноваження особи (осіб), що підписала(и) Вимогу.

Виплата здійснюється шляхом перерахування Суми гарантії на розрахунковий рахунок Бенефіціара, зазначений у Вимозі.

Одержання Банком-гарантом Вимоги, що становить належне представлення, буде вважатися достатнім підтвердженням факту настання гарантійного випадку та платіж за Вимогою буде здійснено без затримок або заперечень з нашого боку, незалежно від будь-яких заперечень Принципала та без необхідності Бенефіціару або будь- якій третій особі надавати будь-які додаткові докази та/або документи (окрім визначених умовами цієї гарантії) на підтримку своєї вимоги.

Усі комісії та витрати, пов`язані з цією гарантією, здійснюються за рахунок Принципала.

Сума гарантії зменшується на кожну суму, сплачену Банком-гарантом за цією гарантією.

У разі порушення Банком-гарантом своїх обов`язків за цією гарантією, його відповідальність не обмежується Сумою гарантії.

Ця гарантія набуває чинності з дати її надання Банком-гарантом.

Строк дії гарантії - до " 12" липня 2025 року включно, і будь-яка Вимога за гарантією має бути отримана Банком- гарантом не пізніше 17:00 годин за Київським часом цієї дати. Після 17:00 год. "12" липня 2025 року гарантія припиняє дію.

Позивачем було частково сплачено за грошове забезпечення №03-1/01/2297/3057 вiд 23 серпня 2024 року на підставі Платіжного доручення №879 від 23 серпня 2024 року на суму 135 600,00 гривень.

Відпуск товару за Договором відбувся на підставі наступних документів:

Видаткова накладна №ГТ- 0000096 від 05 вересня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 20,000 тон) на загальну суму 678 000,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №5 від 05 вересня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE), у кількості 20,000 тон;

Видаткова накладна № ГТ- 0000097 від 18 вересня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 9,180 тон та крупний COARSE -9,180 тон) на загальну суму 622 404,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №18 від 18 вересня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 9,180 тон та крупний COARSE -9,180 тон);

Видаткова накладна № ГТ- 0000098 від 25 вересня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 5,700 тон та крупний COARSE -15,300 тон на загальну суму 711 900,00 гривень;

Видаткова накладна №ГТ- 0000099 від 27 вересня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 20,000 тон), на загальну суму 678 000,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №27 від 27 вересня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 20,000 тон);

Видаткова накладна № ГТ- 0000100 від 27 вересня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE -19,980 тон, на загальну суму 677 322,00 гривень);

Товарно-транспортна накладна №27/1 від 27 вересня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE -19,980 тон);

Видаткова накладна №ГТ-0000101 від 07 жовтня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 6,120 тон та крупний COARSE - 12,240 тон) на загальну суму 622 404,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №7 від 07 жовтня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 6,120 тон та крупний COARSE - 12,240 тон);

Видаткова накладна № ГТ-0000104 від 22 жовтня 2024 року (кольматант горіховий крупний COARSE - 18,360 тон) на загальну суму 622 404,20 гривень;

Товарно-транспортна накладна №22 від 22 жовтня 2024 року (кольматант горіховий крупний COARSE - 18,360 тон);

Видаткова накладна № ГТ-0000108 від 24 жовтня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 20,160 тон) на загальну суму 683 424,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №24 від 24 жовтня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 20,160 тон);

Видаткова накладна № ГТ-0000107 від 25 жовтня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 13,200 тон та крупний COARSE - 3,280 тон) на загальну суму 558 672,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №25 від 25 жовтня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 13,200 тон та крупний COARSE - 3,280 тон);

Видаткова накладна № ГТ-0000105 від 31 жовтня 2024 року (кольматант горіховий крупний COARSE - 18,360 тон на загальну суму 622 404,00 гривень);

Товарно-транспортна накладна №31 від 31 жовтня 2024 року (кольматант горіховий крупний COARSE - 18,360 тон);

Видаткова накладна №ГТ-0000110 від 08 листопада 2024 року (кольматант горіховий крупний COARSE - 1,000 тонна та мілкий FINE - 20,000 тон) на загальну суму 711 900,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №08 від 08 листопада 2024 року (кольматант горіховий крупний COARSE - 1,000 тонна та мілкий FINE - 20,000 тон);

Видаткова накладна №ГТ-0000014 від 15 листопада 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 12,240 тон) на загальну суму 414 936,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №15 від 15 листопада 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 12,240 тон);

Видаткова накладна №ГТ- ГТ-0000126 від 26 листопада 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 9,120 тон та середній MEDIUM -11,325 тон) на загальну суму 693 085,50 гривень;

Товарно-транспортна накладна №26 від 26 листопада 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 9,120 тон та середній MEDIUM - 11,325 тон);

Видаткова накладна №ГТ-0000125 від 27 листопада 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 20,000 тон)на загальну суму 678 000,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №27 від 27 листопада 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 20,000 тон);

Видаткова накладна №ГТ-0000127 від 28 листопада 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE-8,100 тон, середній MEDIUM-6,840 тон та крупний COARSE-2,250 тон) на загальну суму 582 741,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №28 від 28 листопада 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE-8,100 тон, середній MEDIUM-6,840 тон та крупний COARSE- 2,250 тон;

Видаткова накладна №ГТ- 0000129 від 25 грудня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 11,930 тон) на загальну суму 404 427,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №25 від 25 грудня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 11,930 тон;

Видаткова накладна №ГТ- 0000132 від 30 грудня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 10,740 тон) на загальну суму 364 086,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №30 від 30 грудня 2024 року (кольматант горіховий мілкий FINE - 10,740 тон;

Видаткова накладна №ГТ-0000133 від 30 грудня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM -20,160 тон) на загальну суму 683 424,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №20/1 від 30 грудня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM -20,160 тон);

Видаткова накладна №ГТ- 0000001 від 03 січня 2025 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 16,265 тон) на загальну суму 551 383,50 гривень;

Товарно-транспортна накладна №3 від 03 січня 2025 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 16,265 тон);

Видаткова накладна № ГТ- 0000003 від 22 січня 2025 року (кольматант горіховий середній MEDIUM -10,000 тон) на загальну суму 339 000,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №22 від 22 січня 2025 року (кольматант горіховий середній MEDIUM -10,000 тон);

Видаткова накладна №ГТ-0000004 від 24 січня 2025 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 10,000 тон), на загальну суму 339 000,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №24 від 24 січня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 10,000 тон);

Видаткова накладна №ГТ-0000005 від 24 січня 2025 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 18,210 тон) на загальну суму 617 319,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №24/1 від 24 січня 2024 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 18,210 тон);

Видаткова накладна №ГТ-0000006 від 28 січня 2025 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 21,180 тон) на загальну суму 718 002,00 гривень;

Товарно-транспортна накладна №28 від 28 січня 2025 року (кольматант горіховий середній MEDIUM - 21,180 тон).

За фактом поставки товару, Позивачем було виставлено наступні рахунки на оплату:

Рахунок на оплату №ГТ-0000096 від 05 вересня 2024 року на загальну суму 678 000,00 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE - 20,000 т.);

Рахунок на оплату №ГТ-0000097 від 18 вересня 2024 року на загальну суму 622 404,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM і крупний COARSE - 18,360 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000098 від 25 вересня 2024 року на загальну суму 711 900,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM і крупний COARSE - 21,000 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000099 від 27 вересня 2024 року на загальну суму 678 000,00 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE - 20,000 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000100 від 27 вересня 2024 року на загальну суму 677 322,00 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE - 19,980 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000101 від 07 жовтня 2024 року на загальну суму 622 404,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM і крупний COARSE - 18,360 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000104 від 22 жовтня 2024 року на загальну суму 622 404,00 гривень (кальматант горіховий крупний COARSE - 18,360 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000108 від 24 жовтня 2024 року на загальну суму 683 424,00 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE - 120,160 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000107 від 25 жовтня 2024 року на загальну суму 558 672,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM і крупний COARSE - 16,480 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000105 від 31 жовтня 2024 року на загальну суму 622 404,00 гривень (кальматант горіховий крупний - 18,360 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000109 від 08 листопада 2024 року на загальну суму 711 900,00гривень (кальматант горіховий мілкий FINE та крупний COARSE - 21,000 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000113 від 15 листопада 2024 року на загальну суму 414 936,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM - 12,240 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000125 від 26 листопада 2024 року на загальну суму 693 085,50 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE та середній MEDIUM - 20,445 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000124 від 27 листопада 2024 року на загальну суму 678 000,00 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE - 20,000 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000126 від 28 листопада 2024 року на загальну суму 582 741,00 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE, середній MEDIUM та крупний COARSE - 17,190 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000128 від 25 грудня 2024 року на загальну суму 404 427,00 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE - 11,930 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000131 від 30 грудня 2024 року на загальну суму 364 086, 00 гривень (кальматант горіховий мілкий FINE - 10,740 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000132 від 30 грудня 2024 року на загальну суму 683 424,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM - 20,160 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000001 від 03 січня 2025 року на загальну суму 551 383,50 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM - 16,265 т);

Рахунок на оплату №ГТ-0000003 від 22 січня 2025 року на загальну суму 339 000,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM - 10,000 т);

Рахунок на оплату № ГТ-0000004 від 24 січня 2025 року на загальну суму 339000,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM - 10,000 т);

Рахунок на оплату № ГТ-0000005 від 24 січня 2025 року на загальну суму 617 319,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM - 10,000 т);

Рахунок на оплату № ГТ-0000006 від 28 січня 2025 року на загальну суму 718 002,00 гривень (кальматант горіховий середній MEDIUM - 21,180 т).

Оплату Відповідачем було проведено на підставі наступних документів:

Платіжне доручення № від 04 жовтня 2024 року на суму 678 000,00 гривень;

Платіжне доручення № від 18 жовтня 2024 року на суму 622 404,00 гривень;

Платіжне доручення № від 25 жовтня 2024 року на суму 678 000,00 гривень;

Платіжне доручення № від 25 жовтня 2024 року на суму 711 900,00 гривень;

Платіжне доручення № від 25 жовтня 2024 року на суму 677 322,00 гривень;

Платіжне доручення № від 01 листопада 2024 року на суму 622 404,00гривень;

Платіжне доручення № від 15 листопада 2024 року на суму 622 404,00 гривень;

Платіжне доручення № від 22 листопада 2024 року на суму 683 424,00 гривень;

Платіжне доручення № від 29 листопада 2024 року на суму 622 404,00 гривень;

Платіжне доручення № від 06 грудня 2024 року на суму 711 900,00 гривень;

Платіжне доручення № від 13 грудня 2024 року на суму 414 936,00 гривень;

Платіжне доручення № від 20 грудня 2024 року на суму 558 672,00 гривень;

Платіжне доручення № від 20 грудня 2024 року на суму 693 085,50 гривень;

Платіжне доручення № від 27 грудня 2024 року на суму 582 741,00 гривень;

Платіжне доручення № від 27 грудня 2024 року на суму 678 000,00 гривень;

Платіжне доручення № від 24 січня 2025 року на суму 364 086,00 гривень;

Платіжне доручення № від 24 січня 2025 року на суму 403 410,00 гривень;

Платіжне доручення № від 07 лютого 2025 року на суму 551 383,50 гривень;

Платіжне доручення № від 07 лютого 2025 року на суму 683 424,00 гривень;

Платіжне доручення № від 21 лютого 2025 року на суму 617 319,00 гривень;

Платіжне доручення № від 07 березня 2025 року на суму 339 000,00 гривень;

Платіжне доручення № від 07 березня 2025 року на суму 339 000,00 гривень;

Платіжне доручення № від 07 березня 2025 року на суму 703 764,00 гривень.

За фактом відвантаження, Позивачем було зареєстровано наступні податкові накладні:

Податкова накладна №60 від 05 вересня 2024 року на суму 678 000,00 гривень;

Податкова накладна №61 від 18 вересня 2024 року на суму 622 404,00 гривень;

Податкова накладна №62 від 25 вересня 2024 року на суму 711 900,00 гривень;

Податкова накладна №63 від 27 вересня 2024 року на суму 678 000,00 гривень;

Податкова накладна №64 від 27 вересня 2024 року на суму 677 322,00 гривень;

Податкова накладна №65 від 07 жовтня 2024 року на суму 622 404,00 гривень;

Податкова накладна №68 від 22 жовтня 2024 року на суму 622 404,00 гривень;

Податкова накладна №70 від 24 жовтня 2024 року на суму 683 424,00 гривень;

Податкова накладна №71 від 25 жовтня 2024 року на суму 708 849,00 гривень;

Податкова накладна №69 від 31 жовтня 2024 року на суму 622 404,00 гривень;

Податкова накладна №72 від 08 листопада 2024 року на суму 711 900,00 гривень;

Податкова накладна №76 від 15 листопада 2024 року на суму 414 936,00 гривень;

Податкова накладна №87 від 21 листопада 2024 року на суму 678 000,00 гривень;

Податкова накладна №88 від 26 листопада 2024 року на суму 693 085,50 гривень;

Податкова накладна №89 від 28 листопада 2024 року на суму 582 741,00 гривень;

Податкова накладна №92 від 25 грудня 2024 року на суму 404 427,00 гривень;

Податкова накладна №95 від 30 грудня 2024 року на суму 364 086,00 гривень;

Податкова накладна №96 від 30 грудня 2024 року на суму 683 424,00 гривень.

Податкова накладна №1 від 03 січня 2025 року на суму 551 383,50 гривень;

Податкова накладна №5 від 22 січня 2025 року на суму 339 000,00 гривень;

Податкова накладна №3 від 24 січня 2025 року на суму 339 000,00 гривень;

Податкова накладна №4 від 24 січня 2025 року на суму 617 319,00 гривень;

Податкова накладна №6 від 28 січня 2025 року на суму 718 002,00 гривень.

У зв`язку з тим, що поставка товару відбулася з порушенням строку встановленого у Специфікації, Відповідачем було направлено на адресу Позивача Вимогу від 09 липня 2025 року №305.4-305-2-6797 про оплату пені за несвоєчасно поставлений товар відповідно до п.7.8 Договору, Графіку поставки товару у розмірі 107 198,57 гривень, з яких:

1. Пеня по Товарно-транспортній накладній №7 до Видаткової накладної №ГТ-0000101 від 07 жовтня 2024 року на суму поставки 173 568,00 гривень - 1562,11 гривень;

2. Пеня по Товарно-транспортній накладній №8 до Видаткової накладної №ГТ-0000110 від 08 листопада 2024 року на суму поставки 33 900,00 гривень - 339,00 гривень;

3. Пеня по Товарно-транспортній накладній №15 до Видаткової накладної №ГТ-0000114 від 15 листопада 2024 року на суму поставки 414 936,00 гривень - 7 053,91 гривень;

4. Пеня по Товарно-транспортній накладній №28 до Видаткової накладної №ГТ-0000127 від 28 листопада 2024 року на суму поставки 231876,00 гривень - 6 956,28 гривень;

5. Пеня по Товарно-транспортній накладній №30/1 до Видаткової накладної № ГТ-0000133 від 30 грудня 2024 року на суму поставки 683 424,00 гривень - 2 050,21 гривень;

6. Пеня по Товарно-транспортній накладній №6 від 06 січня 2025 року до Видаткової накладної № ГТ-0000001 від 03 січня 2025 року на суму поставки 490 872,00 гривень - 19 634,88 гривень;

7. Пеня по Товарно-транспортній накладній №22 до Видаткової накладної № ГТ-0000003 від 22 січня 2025 року на суму поставки 339 000,00 гривень - 8 814,00 гривень;

8. Пеня по Товарно-транспортній накладній №24/1 до Видаткової накладної № ГТ-0000004 від 24 січня 2025 року на суму поставки 339 000,00 гривень - 9492,00 гривень;

9. Пеня по Товарно-транспортній накладній №28 до Видаткової накладної № ГТ-0000006 від 03 червня 2024 року на суму поставки 98 076,60 гривень - 2 255,76 гривень.

Всього сума пені за несвоєчасну поставку товару складала - 107 198,57 гривень.

Позивачем було сплачено суму пені у розмірі 107 198,57 гривень на підставі Платіжного доручення №1457 від 04 серпня 2025 року.

11 липня 2025 року (вих. №03-1/01/3637) Позивачем додатково було отримано Повідомлення - Вимогу про отримання вимоги по банківській гарантії №03-1/01/2297/3057 від 23.08.2024 року Бенефіціара та про сплату Гаранту гарантійної суми у розмірі 678 000,00 грн. (шістсот сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок, у зв`язку з настанням гарантійного випадку, а саме: - неналежне виконання ТОВ "ГАЗТРАНСІНВЕСТ" () Договору поставки №УБГ24-299-1 від 28.08.2024 р., укладеного з Акціонерне товариство "Укргазвидобування" () за результатами процедури закупівлі: 24Т-299, за предметом закупівлі "ДК 021:2015 - 24950000-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Матеріали для ліквідації поглинання (LCM) (Лот №1 -ДК 021:20-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Кольматант горіховий); Лот №2 - ДК 021:20-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Целюлозне волокно)), частина предмету закупівлі: Лот № 1 -ДК 021:20-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Кольматант горіховий)", згідно з оголошенням про проведення закупівлі № UA-2024-07-26-001268-a (посилання на офіційному сайті https://prozorro.gov.ua/tender/ UA-2024-07-26-001268-a), розміщеного на веб-порталі Уповноваженого органу на загальну суму 13 560 000,00 грн. (тринадцять мільйонів п`ятсот шістдесят тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ.)

Зокрема, АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" отримав SWIFT-Повідомлення банківській гарантії №03-1/01/2297/3057 від " 23" серпня 2024 року в якій процитовано Вимогу №44.2.5-011-6849 від 10 липня 2025 року, про сплату гарантійної суми у розмірі 678 000,00 грн. (шістсот сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок, у зв`язку з настанням гарантійного випадку, а саме: - неналежне виконання ТОВ "ГАЗТРАНСІНВЕСТ" () Договору поставки №УБГ24-299-1 від 28.08.2024 р., укладеного з Акціонерне товариство "Укргазвидобування" () за результатами процедури закупівлі: 24Т-299, за предметом закупівлі "ДК 021:2015 - 24950000-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Матеріали для ліквідації поглинання (LCM) (Лот №1 -ДК 021:20-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Кольматант горіховий); Лот №2 - ДК 021:20-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Целюлозне волокно)), частина предмету закупівлі: Лот № 1 -ДК 021:20-8 - Спеціалізована хімічна продукція (Кольматант горіховий)", згідно з оголошенням про проведення закупівлі № UA-2024-07-26-001268-a (посилання на офіційному сайті https://prozorro.gov.ua/tender/ UA-2024-07-26-001268-a), розміщеного на веб-порталі Уповноваженого органу на загальну суму 13 560 000,00 грн. (тринадцять мільйонів п`ятсот шістдесят тисяч) гривень 00 копійок, з ПДВ.)

У зв`язку з отриманням вимоги Бенефіціара, що становило належне представлення, 16 липня 2025 року Банком було сплачено Бенефіціару 678 000,00 гривень (шістсот сімдесят вісім тисяч) гривень на підставі Платіжного доручення №571963.

Повiдомлення-вимоги про сплату грошових коштiв за вимогою по банкiвськiй гарантії №03-1/01/2297/3057 вiд 23.08.2024 року Банк вимагав Позивача виконати свої зобов`язання за Договором про надання гарантії №2297-3 від 23 серпня 2024 року та згідно з його умовами відшкодувати АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" всіх витрат за Гарантією та сплатити Банку суму у розмірі 542 400,00 грн. (п`ятсот сорок дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок грошових коштів за гарантією.

Позивачем було сплачено згідно Повiдомлення-вимоги про сплату грошових коштiв за вимогою по банкiвськiй гарантії №03-1/01/2297/3057 вiд 23.08.2024 на підставі наступних платіжних доручень:

1. Платіжного доручення № 1427 від 17 липня 2025 року на суму 226 000,00 гривень;

2. Платіжного доручення № 1435 від 21 липня 2025 року на суму 91 000,00 гривень;

3. Платіжного доручення №1466 від 08 серпня 2025 року на суму 226 000.00 гривень.

Відповідно до положень п. 10.3. договору та ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі" забезпечення виконання договору повертається після виконання постачальником всіх умов договору закупівлі протягом 5 (п`яти) банківських днів після виконання постачальником своїх зобов`язань за Договором в повному обсязі.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує про неналежне виконання позивачем, як постачальником зобов`язань за договором, що є підставою для задоволення відповідачем (покупцем, бенефіціаром) своїх вимог на умовах, визначених гарантією.

Відповідно до Звіту про виконання договору про закупівлю № UA-2024-07-26-001268-a, останній було виконано, але кошти за банківською гарантією у сумі 678 000,00 (шістсот сімдесят вісім тисяч гривень) повернуті не були, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Так, положеннями ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з приписами ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 560 Цивільного кодексу України визначено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст.561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Статтею 562 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

У відповідності до ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Системний аналіз вказаних норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення зобов`язань з боку принципала, але не у відношенні гаранта, а щодо бенефіціара за основним зобов`язанням.

Тобто, підставою для виконання гарантом своїх зобов`язань є особливий стан сторін в основній угоді, в якій гарант не є суб`єктом. Іншими словами, гарант сплачує відповідну суму бенефіціару при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №639, відповідно до пункту 9 частини 3 розділу І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів.

По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися.

По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 01.04.2019 у справі №910/2693/18, від 27.01.2020 у справі №911/1867/18.

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання. Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Отже, неналежне виконання зобов`язання - це порушення умов, визначених змістом зобов`язання (виконання зобов`язання з певними недоліками, дефектами). При неналежному виконані боржник виконує обов`язок, але з порушенням певних умов, які складають зміст договору або визначені законом.

За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться в ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З вищевказаних видаткових накладних, які підписані представниками обох сторін без будь-яких зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт та враховуючи умови договору та додатків до нього, зокрема №3 (графік поставки), суд приходить до висновку, що постачальником надані послуги за договором, однак із порушенням строків.

У той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідчем у своїй апеляційній скарзі, що позивачем зобов`язання з постачання товару за договором виконанні в повному обсязі, а відповідачем вказаний товар було прийнято без будь-яких зауважень, що підтверджується наведеними вище видатковими накладними, а також Звітом про виконання договору про закупівлю № UA-2024-07-26-001268-a.

Відповідно до п. 7.8 Договору, у разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.

У зв`язку з тим, що поставка товару відбулася з порушенням строку встановленого у Специфікації, відповідачем було направлено на адресу позивача Вимогу від 09.07.2025 №305.4-305-2-6797 про оплату пені за несвоєчасно поставлений товар відповідно до п.7.8 Договору, Графіку поставки товару у розмірі 107 198,57 грн.

Позивачем, у свою чергу, було сплачено суму пені у розмірі 107 198,57 гривень на підставі Платіжного доручення №1457 від 04.08.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю, а також за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону; згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

За змістом вказаної норми Закону, яка безпосередньо регулює відносини суб`єктів господарювання у процедурі публічних закупівель, чітко передбачений момент повернення замовником забезпечення договору - після його виконання учасником-переможцем, в той час як можливість неповернення замовником забезпечення виконання договору існує лише у разі невиконання учасником умов договору.

При цьому, невиконання має місце лише у випадку відсутності дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/4460/19 та від 14.01.2019 у справі №910/3777/18.

Крім того, як вбачається із пункту 10.3 договору сторони обумовили, що у випадку надання постачальником забезпечення виконання зобов`язань по договору, в тому числі у формі банківської гарантії виконання зобов`язань покупець повертає постачальнику таке забезпечення протягом 5 банківських днів з дня настання одного з випадків - після виконання постачальником зобов`язань за договором в повному обсязі.

Тобто, з моменту повного виконання позивачем зобов`язань за договором та настання строку проведення остаточних розрахунків, у відповідача виникло зобов`язання щодо повернення забезпечення виконання договору, що не було виконано відповідачем у порушення вимог статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 10.3 договору.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та встановлені судом обставини повного виконання позивачем зобов`язань за договором, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення покупцем (відповідачем) забезпечення виконання договору поставки (графік поставки) №УБГ24-299-1 від 28.08.2024 після виконання учасником-переможцем договору, не залежно від доводів відповідача про неналежне виконання позивачем умов договору в частині строків виконання робіт.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного суду, наведені в постанові від 25.09.2024 у справі №910/12114/23, в якій колегія суддів зазначила:

" 5.52. До того ж до правовідносин у даній справі підлягає застосуванню не лише Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України, а і спеціальний закон - Закон України "Про публічні закупівлі", відповідно до частини другої статті 27 якого замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю, а також за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону; згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

5.53. Тобто вказана норма Закону, яка безпосередньо регулює відносини суб`єктів господарювання у процедурі публічних закупівель, чітко передбачає момент повернення замовником забезпечення договору - після його виконання учасником-переможцем, у той час як можливість неповернення замовником забезпечення виконання договору існує лише у разі невиконання учасником умов договору.

5.54. При цьому, невиконання має місце лише у випадку відсутності дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання."

Отже, враховуючи встановлені в даній справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню в спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи апеляційної скарги, погоджується з доводами позивача, що останній здійснив повне виконання зобов`язання за договором, укладеним між сторонами, а тому наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 10.3. договору у вигляді повернення замовником (відповідачем) суми забезпечення виконання договору про закупівлю послуг після виконання учасником-переможцем договору.

Колегія суддів вважає, що постанова Верховного Суду у справі №910/3776/25 від 18.12.2025, на яку посилається скаржник є нерелевантною у зв`язку із наступним.

Щодо обставин справи №910/3776/25.

«ТОВ "Консалт Сістем" (підрядник) та ТОВ "Оператор ГТС України" (замовник) 01.07.2024 уклали договір про закупівлю послуг N , за умовами якого:

- підрядник за завданням замовника зобов`язався на свій ризик надати послуги: Електромонтажні роботи (ремонт систем засобів безпеки Боярського ПМ Боярського ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів і технічної документації (які з урахуванням частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами та доповненнями) є послугами, а відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України є роботами, далі іменуються - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно

до умов цього договору (пункт 1.1);

- у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником основного зобов`язання за цим договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього договору та чинним законодавством України, на умовах, визначених гарантією. Під невиконанням (неналежним виконанням) підрядником основного зобов`язання за цим договором сторони розуміють невиконання робіт підрядником у строк виконання робіт, визначений в пункті 4.1 договору (пункт 12.8).

Виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, сторони передбачили в договорі умови, за якими банківська гарантія забезпечує зобов`язання не тільки у разі порушення зобов`язання, що полягає у його невиконанні, а також у разі неналежного виконання, тобто, виконання з порушенням умов щодо строку; за умовами пункту 12.9 договору повернення забезпечення виконання договору здійснюється за умови не лише повного, а й належного виконання умов договору.

6.36. У цій справі, зважаючи на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що, задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції не врахував умов договору про закупівлю послуг, викладених у пунктах 4.1, 12.8, 12.9, а саме, що у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником основного зобов`язання за цим договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього договору та чинним законодавством України, на умовах, визначених гарантією. Під невиконанням (неналежним виконанням) підрядником основного зобов`язання за цим договором сторони розуміють невиконання робіт підрядником у строк виконання робіт, визначений у пункті 4.1 договору (пункт 12.8); забезпечення виконання договору повертається за умовиповного та належного виконання підрядником умов договору (пункт 12.9).

6.37. Звідси, враховуючи також визначення забезпечення виконання договору про закупівлю, надане у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (надання забезпечення виконання зобов`язань учасником перед замовником за договором про закупівлю), помилковим є висновок суду апеляційної інстанції, що підставою утримання банківської гарантії є саме невиконання договору, а не змісту чи строків виконання зобов`язань за ним. Такі висновки зроблені без урахування всіх обставин цієї справи, у тому числі умов договору про закупівлю послуг.

6.38. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки обставини виконання позивачем робіт за договором із простроченням строку, визначеного пунктом 4.1 договору, є неналежним виконанням у розумінні пункту 12.8 договору, а тому відсутні підстави для повернення позивачу забезпечення виконання договору про закупівлю послуг.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який сформульований у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

При цьому з-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

Подібність правовідносин суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

Так, у справі № 910/12114/23 Верховний Суд виходив із того, що пунктом 7.17 договору про закупівлю сторонами погоджено, що забезпечення виконання договору повертається у випадках, передбачених статтею 27 Закону України "Про публічні закупівлі", за умови настання граничної дати оплати (остаточного розрахунку) згідно з умовами договору, протягом п`яти банківських днів із дня настання таких обставин.

Тому, здійснивши оцінку змісту укладеного між сторонами договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що умови пункту 7.17 договору також передбачають повернення відповідачем забезпечення виконання договору після виконання позивачем укладеного між сторонами договору у повному обсязі протягом п`яти банківських днів із граничної дати оплати, а також те, що підставою для неповернення забезпечення є саме невиконання позивачем умов договору (нездійснення поставки товару), а не неналежне його виконання.

Наведене підтверджує те, що з моменту повного виконання позивачем договору та проведення остаточних розрахунків за товар у відповідача виникло зобов`язання щодо повернення забезпечення виконання договору, що не було ним виконано в порушення вимог статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 7.17 договору.

6.22. У справі № 910/11352/24 Верховний Суд виходив з того, що за умовами пункту 10.9.6 договору від 14.12.2022 про закупівлю послуг забезпечення виконання договору повертається у випадках, передбачених статтею 27 Закону України "Про публічні закупівлі", за умови настання граничної дати оплати (остаточного розрахунку) згідно з умовами договору протягом п`яти банківських днів із дня настання таких обставин. З огляду на викладене, враховуючи висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 25.09.2024 у справі № 910/12114/23, суди попередніх інстанцій, здійснивши оцінку змісту договору від 14.12.2022, правомірно задовольнили позов та дійшли обґрунтованого висновку, що умови пункту 10.9.6 передбачають повернення відповідачем забезпечення виконання договору після виконання позивачем зобов`язань у повному обсязі протягом п`яти банківських днів із дня прийняття робіт, натомість підставою для неповернення забезпечувальної суми є саме невиконання позивачем умов договору (нездійснення підрядником дій, які складають зміст зобов`язання, чого суди не встановили), а не неналежне його виконання.

6.23. Однак, на відміну від наведених вище справ, у справі № 910/3776/25, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що умови забезпечення виконання договору та повернення забезпечення визначені саме пунктами 12.8, 12.9 договору про закупівлі відповідно до пункту 4 частини другої статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі", а не через відсилання до переліку випадків, передбачених цією статтею загалом.

Підсумовуючи все вищевикладене в сукупності, виходячи зі змісту спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції констатує, що в даному випадку, підставою для утримання банківської гарантії є саме невиконання договору, а не певне порушення строків його виконання.

Враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд першої інстанції прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 678 000,00 грн. заборгованості.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішень в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених у апеляційній скарзі обставин.

У подальшому, 19.11.2025 в системі "Електронний суд" представником позивача сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення у відповідності до якої просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 65 000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат у сумі 65 000,00 грн представник позивача надав копії наступних документів:

- договір про надання правничої допомоги від 16.06.2025 № 48-06/25;

- Додаткова угода №2 від 10.09.2025;

- рахунок - фактура №07-09/25 від 10.09.2025;

- ордер на надання правничої допомоги серія АІ № 1995551.

Колегією суддів встановлено, що 16.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРАНСІНВЕСТ" (далі - Замовник) та Адвокатським бюро "ГАННИ ШМИГИ" (далі Виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги відповідно до п. 1.1 якого, Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридичні послуги, передбачені цим Договором, а Замовник зобов`язується прийняти юридичні послуги та оплатити їх.

Пунктом 3.1 Договору, вартість наданих юридичних послуг Виконавець визначає самостійно після одержання від Замовника замовлення надання юридичної допомоги, та виставляє Замовнику відповідний рахунок.

Додатковою угодою №2 сторони зокрема погодили, що сума (розмір) витрат Замовника на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції складає 65 000,00 (шістдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок) гривень, виходячи із погодженого між Замовником та Виконавцем фіксованого гонорару за надання послуг правничої допомоги про стягнення грошових коштів у розмірі 678 000,00 гривень) з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (, юридична адреса: 04053, місто Київ вулиця Кудрявська, будинок 26/28) за Договором поставки №УБГ24-299-1 від 28 серпня 2024 року у Господарському суді міста Києва.

В рамках супроводження справи та надання правової допомоги, сторони погодили наступний перелік послуг:

захист прав та законних інтересів Замовника;

юридичний аналіз та формування правової позиції у справі:

підготовка та подання позовної заяви до суду

супроводження справи у суді;

виконання інших процесуальних дій визначених процесуальним законодавством.

Оплата послуг здійснюється в наступному порядку:

35 000,00 (тридцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) у строк до 30 вересня 2025 року.

30 000,00 (тридцять тисяч гривень 00 копійок) у строк протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту прийняття судового рішення у справі.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Як вбачається з договору, сторони дійшли взаємної згоди, щодо фіксованого Гонорару, який становить 65 000,00 грн.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

За приписами ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

У відзиві на позовну заяву представник заперечував проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки він не обґрунтований та не підтверджений жодними доказами. У зв`язку з чим, відповідна заява позивача про покладення на відповідачів таких витрат не може бути задоволена.

Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/7334/21, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 викладено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та [або] значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім [орієнтовним] розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частина п`ята статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд звертає увагу, що дана справа є незначної складності, що стало підставою для розгляду її судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд не може погодитись, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені представником позивача у розмірі 65 000,00 грн є співрозмірні складності справи.

Одночасно судом ураховано кількість та обсяг підготовлених адвокатом позивача процесуальних документів та тривалість розгляду справи судом.

Водночас суд з урахуванням позиції викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 липня 2022 року у справі 910/7765/20 вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правову допомогу не є пропорційним до предмета спору у цій справі з урахуванням предмету спору, складності відповідної роботи.

Так, частина п`ята статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 вказала на те, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а також заперечення відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають до стягнення у розмірі 30 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що витрати, які заявив позивач є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у Господарському суді м. Києва, затраченим ним часом на надання таких послуг, з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді, а також те, що їх стягнення становить надмірний тягар для нього, що суперечить принципу розподілу таких витрат, що визначений відповідачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеними, не відповідають критеріям розумності та співрозмірності, колегією суддів оцінюються як необгрунтовані та такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Також колегія суддів зазначає, що, фактично, доводи апеляційної скарги зводяться лише до субєктивного тлумачення наданих послуг та витраченого часу на них.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням усіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 та додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 у справі №910/11374/25, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційних скарг.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11374/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11374/25 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ".

4. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 у справі №910/11374/25 - залишити без задоволення.

5. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 у справі №910/11374/25 - залишити без змін.

6. Матеріали справи №910/11374/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 18.02.2026. (після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк