ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 Справа № 917/1907/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙГЕР-АГРО", Полтавська обл., м. Полтава, вул. Польська, будинок 7, 36008,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО", Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с. Новий Калкаїв, вул. Гагаріна, буд. 31, 38211,

про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних,

без участі представників сторін.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙГЕР-АГРО" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" про стягнення 17 844,90 грн основного боргу за Договором поставки №26/03/25-1 від 26.03.2025; 2 061,21 грн пені, 1 892,05 грн 30 % річних; 303,79 грн інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не в повному обсязі здійснив оплату за поставлений Товар.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов, у визначений у відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не скористався.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглянув матеріали справи та

УСТАНОВИВ:

26.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙГЕР-АГРО" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" уклали Договір поставки №26/03/25-1.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця запасні частини (далі по тексту Товар), асортимент, кількість та вартість яких визначатиметься відповідно до рахунків-фактур, видаткових накладних, або специфікацій та додатків до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах цього Договору. У розумінні цього договору під терміном Товар розуміється: запасні частини, шини, акумулятори, комплектуючі, витратні матеріали, мастильні матеріали та технічні рідини, тощо.

Протягом строку дії Договору Постачальник виконував взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та без зауважень зі сторони Покупця. Проте Покупцем виконувались взяті на себе договірні зобов`язання щодо оплати вартості отриманого Товару із простроченням та не в повному обсязі.

За даними бухгалтерського обліку Постачальника станом на 02.10.2025 заборгованість Покупця перед Постачальником складала 17 844,90 грн (сімнадцять тисяч вісімсот сорок чотири гривні 90 коп.)

За період 07.04.2025-21.05.2025 Постачальник здійснив поставку Товарів на загальну суму 421 491,53 грн (чотириста двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто одна гривня 53 копійки ) у т. ч. ПДВ 20 %.

Поставка товару підтверджується накладними:

1) Видаткова накладна № 692 від 07.04.2025 на загальну суму 403 646,63 грн у т. ч. ПДВ 20 %; товарно-транспортна накладна № 692 від 07.04.2025;

2) Видаткова накладна № 991 від 05.05.2025 на загальну суму 17 844,90 грн у т. ч. ПДВ 20 %; товарно-транспортна накладна № 991 від 05.05.2025.

Постачальник виставив рахунки-фактури на кожну партію поставленого Товару, які було надано Покупцю.

Проте Покупець за поставлений Товар відповідно до зазначених видаткових накладних, розрахунки здійснив частково, а саме згідно з платіжною інструкцією № 553 від 21.05.2025 в сумі 403 646,63 грн (чотириста три тисячі шістсот сорок шість гривень 63 копійки ).

Всього сума основного боргу відповідача становить: 421 491,53 грн 403 646,63 грн = 17 844,90 грн (сімнадцять тисяч вісімсот сорок чотири гривні 90 копійки ) у т. ч. ПДВ 20 %.

Відповідно до пункту 6.2. Договору оплата вартості Товару, що постачається на умовах цього Договору, здійснюється Покупцем в національній валюті України гривні, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки Товару, в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Постачальника, вказаний у цьому Договорі або в рахунках Постачальника.

Заборгованість у сумі 17 844,90 грн виникла у зв`язку із невиконанням Покупцем обов`язку по сплаті вартості Товару згідно з видатковою накладною № 991 від 05.05.2025 в термін до 19.05.2025.

Строк виконання грошового зобов`язання на суму 17 844,90 грн настав.

08.07.2025 позивач направив відповідачу лист-повідомлення № 65 від 08.07.2025 про перерахування заборгованості в сумі 17 844,90 грн за Договором поставки № 26/03/25-1 від 26.03.2025.

Відповідач зазначений лист отримав, проте відповіді не надав.

19.08.2025 позивач направив відповідачу лист-повідомлення № 104 від 18.08.2025 про перерахування заборгованості в сумі 17 844,90 грн за Договором поставки № 26/03/25-1 від 26.03.2025.

Відповідачем вказаний лист отримав, проте залишив без уваги та відповідь не надав.

22.09.2025 позивач направив відповідачу Претензію про перерахування заборгованості в сумі 17 844,90 грн за Договором поставки №26/03/25-1 від 26.03.2025.

Відповідач вказану претензію отримав, проте заборгованість не сплатив.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 1-2 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту наведеної норми права слід дійти висновку, що обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено іншого строку оплати. Отже, оскільки Покупцем не підписано Договір, що встановлює строк оплати товару, то керуючись статтею 692 Цивільного кодексу України відповідач як Покупець був зобов`язаний оплатити вартість товару після його отримання від позивача.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 922/1467/19.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як установив суд, позивач поставив відповідачу Товар на суму 421 491,53 грн.

Покупець здійснив часткову оплату вартості Товару в сумі 403 646,63 грн.

Відтак, відповідач має заборгованість перед позивачем за поставлений товар у розмірі 17 844,90 грн.

Зазначена обставина відповідачем не спростована.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 17 844,90 грн вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Також позивач заявив до стягнення з відповідача 2 061,21 грн пені за період 20.05.2025-02.10.2025.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договором може бути визначено менший розмір пені.

Відповідно до пункту 7.2 Договору, у випадку порушення Покупцем строків оплати поставленого Товару, Покупець сплачує Постачальнику, на підставі вимоги останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день такої прострочки.

Як встановив суд, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання в сумі 17 844,90 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов в частині стягнення з відповідача 2 061,21 грн пені за період 20.05.2025-02.10.2025.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 892,05 грн 30 % річних та 303,79 грн інфляційних втрат за період 27.05.2025-02.10.2025.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 7.4. Договору, у випадку порушення Покупцем строків оплати поставленого Товару, понад 5 (п`ять) банківських днів, Покупець сплачує Постачальнику, на підставі вимоги останнього, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % (тридцять відсотків) річних від простроченої суми.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 30 % річних та інфляційних втрат за період 27.05.2025-02.10.2025, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов в частині стягнення з відповідача 1 892,05 грн 30 % річних та 303,79 грн інфляційних втрат за період 27.05.2025 02.10.2025.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК АГРО" (Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с. Новий Калкаїв, вул. Гагаріна, буд. 31, 38211, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙГЕР-АГРО" (Полтавська обл., м. Полтава, вул. Польська, будинок 7, 36008, ) 17 844,90 грн основного боргу за Договором поставки №26/03/25-1 від 26.03.2025; 2 061,21 грн пені, 1 892,05 грн 30 % річних; 303,79 грн інфляційних втрат та 2 422,40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Д. М. Сірош