ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.02.2026 Справа № 908/537/20 (908/3384/25)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Л.М., розглянувши позовну заяву Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія, 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, 12,

до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремлений підрозділ ДПС України, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

в межах розгляду справи про банкрутство №908/537/20

банкрут Дочірнє підприємство Центр реабілітації Надія, 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, 12,

ліквідатор - Мірошник Ігор Вікторович, свідоцтво № 820 від 17.04.2013 року, поштова адреса: 69005, м. Запоріжжя, а/с 1176

За участю представників сторін: від відповідача Куранова С.Г. посв. РЕ №001028 від 09.03.2023.

УСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Запорізької області на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа №908/537/20 про банкрутство Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія, 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, 12, .

Так, Постановою господарського суду Запорізької області від 23.06.2020. Дочірнє підприємство Центр реабілітації Надія визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Сиротенко Олександра Олександровича.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.07.2024 відсторонено арбітражного керуючого Сиротенко Олександра Олександровича від виконання повноважень ліквідатора Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія. Новим ліквідатором призначено арбітражного керуючого Мірошника Ігоря Вікторовича.

До підсистеми Електронний суд від Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія надійшла позовна заява до відповідача - Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремлений підрозділ ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позивачем згідно поданої позовної заяви є боржник, а предмет спору стосується визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України така позовна заява підлягає розгляду в межах справи №908/537/20 про банкрутство Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія, 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, 12, за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою суду від 11.12.2025. позовну заяву Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія - залишено без руху. Дочірньому підприємству Центр реабілітації Надія, 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, 12, , ухвалено усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки протягом 5 днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Визначено наступний спосіб усунення недоліків та надати до суду: докази сплати судового збору в розмірі 955 082,62 грн. (в оригіналі).

16.12.2025. від позивача надійшло клопотання у якому він просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення за позовною заявою Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень в межах справи про банкрутство № 908/537/20 (справа 908/3384/25).

Ухвалою суду від 05.01.2026. клопотання Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія про відстрочення сплати судового збору - задоволено. Відстрочено позивачу сплату судового збору за подання позовної заяви до суду до ухвалення рішення у даній справі. Позовну заяву Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія до відповідача - Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремлений підрозділ ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до розгляду в межах справи №908/537/20. Розглядати справу вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 05.02.2026. о/об 10-00.

У судовому засіданні 05.02.2026. оголошувалась перерва до 17.02.2026. о 12-00.

У судове засідання 17.02.2026. представники Позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

20.01.2026. до господарського суду Запорізької області від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить суд у задоволені позовної заяви Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія відмовити у повному обсязі. Зокрема зазначає, що в позовній заяві Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.08.2025: - № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 680,00 грн. за неподання декларацій з податку на прибуток підприємства за 2019 рік та Звіту про фінансовий результат за 2019 рік; ; - № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 360,00грн. за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2020, березень 2020, квітень 2020, травень 2020; -№ 702 форми «ПН», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 8 374 776,25 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних. Проте, жодних обґрунтувань щодо неправомірності винесення зазначених податкових повідомлень-рішень та спростувань висновків викладених в акті перевірки щодо встановлених порушень податкового законодавства в частині неподання податкової звідності та відсутності реєстрації податкових накладних, Позивачем в позовній заяві не викладено.

Також, 20.01.2026. від ГУ ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано наступним: Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 року відкрито провадження у справі № 908/537/20 (908/3384/25) за позовною заявою Дочірнього підприємства «Центр реабілітації «Надія» (далі Позивач, ДП «Центр реабілітації «Надія») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі Відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області). У позовній заяві ДП «Центр реабілітації «Надія» просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.08.2025: - № 702 форми «Р», яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 15 922 211,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 3 980 552,75 грн.; - № 702 форми «Р», яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 17 695 826,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 4 423 956,50 грн.; - № 702 форми «В1», яким встановлено суму бюджетного відшкодування у розмірі 10 234 632,00 грн.; - № 702, форми «В4», яким встановлено суму завищення від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) на суму 3 035 521,00 грн.; - № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 020,00 грн.; - № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 680,00 грн.; - № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 360,00 грн.; - № 702 форми «ПН», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 8 374 776,25 грн.

Головне управління ДПС у Запорізькій області, враховуючи предмет позову та суб`єктний склад сторін, зміст відносин, вважає, що спір про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з наведених нижче підстав.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативноправових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

У постанові від 11.07.2024 № 810/1842/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що правила визначення юрисдикції суду визначає насамперед процесуальне законодавство, зокрема ГПК України, Кодекс адміністративного судочинства України (далі - також КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є КУзПБ.

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічноправових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 320/12137/20 Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку про те, що провадження у справі про банкрутство підвідомчість спору, який виник після 21 жовтня 2019 року, слід визначати із застосуванням норм статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічноправовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 1 листопада 2023 року у справі № 908/129/22, вимоги платника податку (у тому числі й після відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання його банкрутом з відкриттям щодо нього ліквідаційної процедури) щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності контролюючого органу стосуються насамперед перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень, що свідчить про публічно-правовий характер такого спору, в якому суб`єкт владних повноважень реалізує свої владно-управлінські функції, а тому такі спори віднесено до розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

1 січня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» від 19 вересня 2024 року № 3985-IX (далі - Закон № 3985-IX), яким абзац перший частини другої статті 7 викладено в такій редакції: « 2. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України».

Одночасно з цим, Законом № 3985-IX пункт 8 частини першої статті 20 ГПК України викладено в такій редакції: « 8) справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника».

Порівняльний аналіз внесених законодавцем змін дозволяє дійти висновку, що, починаючи з 01.01.2025, виключено заборону на розгляд господарськими судами в межах справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Крім того, у редакції з 01.01.2025, таку категорію спорів, що розглядаються господарським судом в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність), як «спори щодо інших вимог до боржника», розширено шляхом уточнення про те, що у межах такої категорії спорів можуть розглядатись «у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України».

Отже, внесеними змінами не було додатково поширено юрисдикцію господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), на розгляд «спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України», а розширено зміст такої категорії спорів як «спори щодо інших вимог до боржника» шляхом уточнення «у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України».

На думку Відповідача, вказані зміни не призвели до іншого тлумачення норм КУзПБ у співвідношенні з нормами процесуальних законів у спірному питанні, ніж застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 1 листопада 2023 року у справі №908/129/22 та послідовно в інших постановах Верховного Суду (для прикладу, від 05.09.2024 у справі №580/3719/22, від 11.12.2024 у справі № 640/14829/21 тощо), оскільки за наведеного в законі визначення компетенція господарського суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) щодо спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, поширюється виключно на випадки, коли заявлені у спорі вимоги звернуті до боржника.

Проте, у даній справі судом розглядається спір про визнання протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень, якими Позивачу визначено грошові зобов`язання за результатами здійснення податковим органом владних управлінських функцій - податкового контролю, що не пов`язано із провадженням у справі про банкрутство.

Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 42, п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України відповідач просить суд закрити провадження по справі №908/537/20 (908/3384/25) за позовом Дочірнього підприємства «Центр реабілітації «Надія» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Так, згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що Господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

21.04.2019 набрав чинність Кодекс України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), прийнятий Верховною Радою України 18.10.2018, який визначив підсудність господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, всіх інших справ, стороною в яких є боржник.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедури банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 922/928/17).

Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 28.01.2020 у справі № 50/311-б від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18).

Суд зазначає, що вимоги за позовною заявою Дочірнього підприємства Центр реабілітації Надія, зокрема про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2025: - № 702 форми «Р», яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 15 922 211,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 3 980 552,75 грн.; - № 702 форми «Р», яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 17 695 826,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 4 423 956,50 грн.; - № 702 форми «В1», яким встановлено суму бюджетного відшкодування у розмірі 10 234 632,00 грн.; - № 702, форми «В4», яким встановлено суму завищення від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) на суму 3 035 521,00 грн.; - № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 020,00 грн.; - № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 680,00 грн.; - № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 360,00 грн.; - № 702 форми «ПН», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 8 374 776,25 грн. є майновими, а результати їх розгляду безпосередньо вплинуть на обсяг ліквідаційної маси підприємства-боржника.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд залишає клопотання ГУ ДПС у Запорізькій області про закриття провадження у справі без задоволення.

У відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені частиною другою ст. 182 ГПК України, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У зв`язку з неявкою представника позивача, неподанням витребуваних судом доказів, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін у даній справі, забезпечення сторонам можливості надати всі необхідні докази, заяви та клопотання на їх розсуд, суд вважає за доцільне продовжити строк підготовчого засідання та відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 20, 177, 182, 183, 202, 216, 231, 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ГУ ДПС у Запорізькій області про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів.

Підготовче засідання відкласти на 12.03.2026. о/об 12-00.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Запорізької області за адресою: 69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4, корп. 1, каб. 218.

Зобов`язати позивача надати відповідь на відзив Відповідача; нормативно-обґрунтоване пояснення щодо неправомірності винесення податкових повідомлень-рішень від 08.08.2025: № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 680,00 грн. за неподання декларацій з податку на прибуток підприємства за 2019 рік та Звіту про фінансовий результат за 2019 рік; № 702 форми «ПС», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 360,00грн. за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2020, березень 2020, квітень 2020, травень 2020; № 702 форми «ПН», яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 8 374 776,25 грн.; висновків податкової викладених в акті перевірки щодо встановлених порушень податкового законодавства в частині неподання податкової звітності та відсутності реєстрації податкових накладних.

Повідомити сторін, що подання ними додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, можуть бути подані до суду - до закінчення підготовчого провадження.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, відповідно до ч.1 ст.235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її проголошення за правилами, визначеними ст. ст. 256-259 ГПК України.

Повна ухвала складена 17.02.2026.

Суддя Л.М. Сушко