16.02.2026Справа № 910/9704/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА";
2) Акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Філії "ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "ЕНЕРГОАТОМ-ТРЕЙДИНГ" АТ "НАЕК"ЕНЕРГОАТОМ"
про визнання недійсними результатів біржових торгів, визнання протиправним та скасування рішення біржового комітету, стягнення 9692748,49 грн
без повідомлення (виклику) учасників справи
Суть та рух справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" (відповідач-1), Акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Філії "ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "ЕНЕРГОАТОМ-ТРЕЙДИНГ" АТ "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" (відповідач-2), у якому (в редакції заяви про зміну предмету позову) просить суд:
- визнати недійсними результати біржових торгів ЕР-090625-12 від 09.06.2025 в частині укладення біржової угоди між учасником АТ "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі філії "ВП "ЕНЕРГОАТОМ-ТРЕЙДИНГ" АТ "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (№учасника 190600, Продавець) та учасником ТОВ "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ" (номер учасника 240606, Покупець) в обсязі пакету лотів 50 МВ.год. за ціною 46 670,00 за 1 МВт.год. загальною вартістю 1 064 076 000,00 грн, зареєстрованої о 13:27:35:667 за даними Протоколу № 02-EP-090625-12-1-240606 від 09.06.2025;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Біржового комітету відповідача 1, оформлене Витягом з Протоколу №1978 від 10.06.2025 року, про застосування до позивача санкції у вигляді утримання гарантійного внеску у сумі 9 576 000,00 грн з перерахуванням його як штрафу на рахунок АТ "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Філії "ВП "ЕНЕРГОАТОМ-ТРЕЙДИНГ" АТ "НАЕК"ЕНЕРГОАТОМ";
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що біржова угода в частині акцептованого лота 50 МВт.год. за ціною 46 670,00 грн за 1 МВт.год., укладена 09.06.2025 на торгах ЕР-090625-12, є такою, що не відповідає внутрішній волі позивача та вчинена під впливом помилки, а отже, має бути визнана судом недійсною. Крім того, у діях позивача відсутня вина, а застосування санкції організатором аукціону ТОВ "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" є неправомірним та таким, що порушує законні права та інтереси ТОВ "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ", та суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.
Ухвалою від 19.08.2025 Господарський суд міста Києва вказану позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання.
Господарський суд міста Києва рішенням від 29.01.2026 позов задовольнив частково, ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Біржового комітету Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА", оформлене Протоколом №1978 від 10.06.2025 року, про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ" санкції у вигляді утримання гарантійного внеску у сумі 9 576 000,00 грн з перерахуванням його як штрафу на рахунок Акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Філії "ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "ЕНЕРГОАТОМ-ТРЕЙДИНГ" АТ "НАЕК"ЕНЕРГОАТОМ".
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ" втрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
03.02.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (сформована в системі ЕС 02.02.2026).
04.02.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (сформована в системі ЕС 03.02.2026).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч.3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Оскільки в заявах про ухвалення додаткових рішень сторонами заявлено лише витрати на правову допомогу, то розгляд зазначених заяв здійснюється без повідомлення учасників справи.
Позиція позивача (ТОВ "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ").
У заяві про ухвалення додаткового рішення Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ" просить суд стягнути з Акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Філії "ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "ЕНЕРГОАТОМ-ТРЕЙДИНГ" АТ "НАЕК"ЕНЕРГОАТОМ" (відповідача-2) витрати на правову допомогу у сумі 125300,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи копії: договору про надання правової допомоги від 03.07.2025; акту №1 від 02.02.2026 виконання робіт (наданих послуг) договору про надання правової допомоги від 03.07.2025.
Позиція відповідача - 1 (ТОВ "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА").
У заяві про ухвалення додаткового рішення Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" просить суд стягнути з позивача витрати на правову допомогу у сумі 126000,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідач-1 надав у матеріали справи: копії договору про надання правничої допомоги від 22.08.2025; акту прийому-передачі наданих послуг від 29.01.2026 за договором про надання правничої допомоги від 22.08.2025; платіжної інструкції №ОРР179 від 25.08.2025.
У відзиві на позов відповідач-1 зазначив, що заявлені позивачем витрат на правову допомогу є невиправданими та неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт та обсягом робіт у цій справі.
Позиція відповідача-2
Відповідач-2 пояснень чи клопотань щодо заявлених позивачем та відповідачем-1 заяв про ухвалення додаткового рішення не надав.
Обставини, встановлені судом. Норми права, які застосував суд, ухвалюючи додаткове рішення. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи.
Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З огляду на приписи ч.8 ст.129 ГПК України судом встановлено, що про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи та надання доказів на підтвердження витрат позивач заявив у позові, а представник відповідача-1 у судовому засіданні 15.01.2026, тобто до закінчення судових дебатів у справі
Судом встановлено, що докази витрат на професійну правничу допомогу позивач та відповідач-1 подали у строки встановлені ч.8 ст.129 ГПК України.
Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).
За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Судом враховано, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд також враховує, що положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв; скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст.129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Щодо витрат на правову допомогу позивача.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи копії: договору про надання правової допомоги від 03.07.2025; акту №1 від 02.02.2026 виконання робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 03.07.2025.
Правову допомогу позивачу у Господарському суді міста Києва надає адвокат Кваша Ігор Володимирович згідно із ордером серії СА №1130477 від 31.07.2025, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 03.07.2025.
Відповідно до акту №1 від 02.02.2026 виконання робіт (наданих послуг) загальна вартість послуг за даним актом складає 125300,00 грн.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.
Отже, дослідивши поданий позивачем детальний опис робіт (наданих послуг), суд встановив, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним з реальним витратам, а тому враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, тривалість та кількість судових засідань, в яких приймав участь адвокат, суд дійшов висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат позивача в сумі 111300,00 грн.
Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено три вимоги, з яких: дві вимоги немайнового характеру, заявлені до відповідача-1 та одна вимога майнового характеру, заявлена до відповідачів. Рішенням у цій справі суд задовольнив одну вимогу немайнового характеру до відповідача-1 та вимогу майнового характеру - лише щодо відповідача-2. Відсоток задоволених позовних вимог з урахуванням визначеного складу відповідачів та часткового задоволення майнової вимоги становить 33,32%.
В іншій частині заяви позивача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.
Щодо витрат на правову допомогу відповідача-1.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідач-1 надав у матеріали справи: копії договору про надання правничої допомоги від 22.08.2025; акту прийому-передачі наданих послуг від 29.01.2026 за договором про надання правничої допомоги від 22.08.2025; платіжної інструкції №ОРР179 від 25.08.2025.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 29.01.2026 загальна вартість послуг за даним актом становить 126000,00 грн.
Згідно із платіжною інструкцією №ОРР179 від 25.08.2025 позивач здійснив оплату витрат на правову допомогу на суму 126000,00 грн.
В іншій частині заяви відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 118, 119, 123, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
3. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕНЕРГОПОСТАЧ" про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
6. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
7. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено: 16.02.2026.
Суддя С.О. Турчин