УХВАЛА

м. Київ

18.02.2026Справа № 910/506/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полібарва" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полібарва"

до Приватного підприємства "Тайкун"

про стягнення 1794158,84 грн.

без виклику (повідомлення) представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полібарва" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "Тайкун" про стягнення за договором від 02.01.2023 № 02-01/23 основного боргу в сумі 1642000 грн., інфляційних втрат у сумі 111499,95 грн. та трьох процентів річних у сумі 40658,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем утворилась заборгованість за надані позивачем послуги за договором від 02.01.2023 № 02-01/23 за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.02.2026 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2026 клопотання Приватного підприємства "Тайкун" про продовження процесуального строку на подання відзиву задоволено частково. Продовжено Приватному підприємству "Тайкун" процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 24.02.2026 включно. В іншій частині клопотання - відмовлено.

17.02.2026 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову у справі.

На обґрунтування поданої заяви вказано, що відповідач упродовж тривалого часу не виконує свої грошові зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг. При цьому, відповідні зобов`язання з оплати боргу не забезпечені майном відповідача, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, так як існує висока вірогідність, що відповідач буде намагатися ускладнити виконання рішення суду шляхом виведення грошових коштів із своїх рахунків.

За наведених обставин позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на будь-яких рахунках відповідача, окрім рахунку, з якого здійснюється виплата заробітної плати та інших обов`язкових платежів, у межах суми заявлених позовних вимог, а саме на суму 1794158,84 грн.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Проте, до заяви про забезпечення позову не надано доказів вчинення або наміру вчинення відповідачем дій щодо відчуження ним свого майна.

Разом із цим, саме лише посилання позивача на тривалу невиплату відповідачем боргу не є безумовною підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Відтак, позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що в разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути утруднено чи його виконання у майбутньому взагалі стане неможливим, як і поновлення прав позивача, у зв`язку з чим подана заява про забезпечення позову визнається судом необґрунтованою.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заявлених заходів забезпечення позову в даній справі.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Полібарва" про забезпечення позову у справі відмовити повністю.

Ухвала набирає законної після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 18.02.2026 року.

Суддя К.В. Полякова