ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1214/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Мірошниченка Д.Є., за участю секретаря судового засідання Мельник І.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" за вх.№ 02.3.1-02/975/26 від 04.02.2026 про розстрочення виконання рішення у справі

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "007М", с. Минай Ужгородського району Закарпатської області

про стягнення 6 939 399,60 грн

За участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа №907/1214/25 за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" про стягнення 2 821 635,60 грн пені та 4 117 764,00 грн штрафу за державним контрактом на поставку (закупівлю) товарів для потреб безпеки і оборони № 24-609-VDK-25 від 12.06.2025, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо своєчасної поставки товару.

За результатом розгляду вказаної справи судом 22.01.2026 ухвалено рішення, яким позов задоволено частково та постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" (89427, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Минай, пл. Енді Воргола, буд. 6, ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, ) 1 410 817,80 грн (один мільйон чотириста десять тисяч вісімсот сімнадцять гривень 80 коп.) пені та 2 058 882,00 грн (два мільйони п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні 00 коп.) штрафу, а також 83 272,79 грн (вісімдесят три тисячі двісті сімдесят дві гривні 79 коп.) на відшкодування сплаченого судового збору, а в решті вимог позову відмовити.

04.02.2026 за вх.№ 02.3.1-02/975/26 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява відповідача про розстрочення виконання рішення у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.02.2026 суд призначив до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" за вх.№ 02.3.1-02/975/26 від 04.02.2026 про розстрочення виконання рішення у справі на 11.02.2026 о 10:30 год. та встановив позивачу строк до 10.02.2026 для подання письмових пояснень та/або заперечень щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення у даній справі з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України)

Судом встановлено, що ухвала суду від 05.02.2026 направлена позивачу до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та така отримана 06.02.2025.

Натомість, позивач явку уповноваженого представника в засідання суду 11.02.2026 не забезпечив, письмових пояснень та/або заперечень щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення у даній справі у встановлений судом строк не подав.

Також, до початку судового засідання 11.02.2026 за вх.№ 02.3.1-02/1237/26 до суду надійшла заява представника відповідача, відповідно до якої останній просить суд здійснити розгляд зави про розстрочення виконання рішення без участі відповідача та його уповноваженого представника.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення у справі, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі статтею 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

Положеннями частини 4 статті 11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З огляду на те, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17 зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою ЄСПЛ в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Таким чином, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення такої заяви є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочення.

В обґрунтування поданої заяви про розстрочення виконання рішення суду відповідач зазначає, що заборгованість в розмірі 3 469 699,80 грн, з яких: 1 410 817,80 грн пені та 2 058 882,00 грн штрафу ним визнається, рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.01.2026 у справі № 907/1214/25 буде виконане, однак наразі виконання даного рішення в повному обсязі одноразовим платежем є неможливим через скрутну фінансову ситуацію, яка склалась у зв`язку з наступними обставинами.

Вказує, що Товариство здійснює стратегічно важливу для України діяльність у сфері імпорту озброєння бере участь у публічних закупівлях та виконанні державного оборонного замовлення з імпорту продукції військового призначення (товарів подвійного призначення зокрема безпілотних літальних апаратів), що є критично важливим для забезпечення потреб Збройних Сил України в умовах воєнного стану.

Щодо цього заявник зазначає, що у 2024 році Товариство стало переможцем у 73 лотах та із замовниками (здебільшого військовими частинами, виконавчими органами міських рад, управліннями оборонної роботи обласних військових адміністрацій) укладено договорів на загальну суму 471 907 398,00 грн; з Державним підприємством (позивачем у справі) протягом 2024 року укладено державних контрактів на загальну суму 141 535 625,00 грн. У 2025 році Товариство стало переможцем у 34 лотах та із такими ж замовником укладено договорів на загальну суму 527 578 485,00 грн; у 2025 році основним замовником було Державне підприємство, з яким Товариство з обмеженою відповідальністю "007М" укладено державних контрактів на загальну суму 410 967 645,00 грн.

При цьому, зазначає, протягом 2025 року господарськими судами України винесено 8 кінцевих судових рішень та судових наказів про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" за договорами поставки товарів штрафів та пені на загальну суму 13 252 245,60 грн, з яких Товариством виконано 6 судових рішень на загальну суму 2 907 310,94 грн, без врахування оплачених судових зборів на загальну суму 195 894,96 грн у справах № 907/572/25 та № 907/574/25.

Крім цього, повідомляє, що Товариством частково виконано рішення суду у справах № 907/572/25, № 907/574/25 та № 907/1214/25 в частині відшкодування позивачу сплаченого судового збору у розмірі 279 167,75 грн, з яких 72 025,20 грн судові витрати у справі №907/572/25; 123 869,76 грн судові витрати у справі № 907/574/25 та 83 272,79 грн судові витрати у справі № 907/1214/25. Всього Товариством на виконання судових рішень протягом 2025-2026 років сплачено 3 249 478,69 грн.

Наголошує, що виконання Товариством судового рішення від 22.01.2026 у справі №907/1214/25, а також рішення Господарського суду Закарпатської області у справі №907/572/25 та № 907/574/25 на цей час одночасно одним платежем, в тому числі в примусовому порядку в межах виконавчого провадження, при застосуванні заходів забезпечувального характеру, може потягнути за собою банкрутство Товариства та зупинення оплати товариством грошових коштів за товари оборонного призначення, що в свою чергу призведе до неможливості запланованої оплати відповідачем товарів за іншими державними контрактами укладеними в рамках державного оборонного замовлення, наслідками чого, насправді, може стати послаблення обороноздатності України в умовах воєнного стану.

Крім цього, звертає увагу суду, що за період з 01.10.2025 по теперішній час в Господарському суді Закарпатської області на розгляді перебувають ще 5 судових проваджень про стягнення штрафів та пені за державними контрактами (договорами поставки товарів) на загальну суму 17 539 734,90 грн, і в разі прийняття по ним судових рішень не на користь Товариства, сума заборгованості Товариства у 2026 році зросте з 13 252 245,60 грн до суми у розмірі 30 791 980,50 грн, що в свою чергу повністю паралізує господарську діяльність Товариства та призведе до процедури банкрутства.

Також повідомляє суд, що впродовж 2024-2025 років Товариство добровільно сплатило пеню на користь інших замовників товарів оборонного призначення згідно з надісланими йому претензіями на загальну суму 1 590 318,90 грн, що в цілому свідчить про його добросовісність, як постачальника. Всього Товариством протягом 2024-2026 років добровільно на виконання претензій та судових рішень сплачено 4 839 797,59 гривень, що, за доводами заявника свідчить про те, що Товариство не ухиляється від виконання судових рішень, та виконує їх по мірі наявності грошових коштів від здійснення підприємницької діяльності.

З метою залучення коштів для придбання та подальшої поставки товарів оборонного призначення згідно з укладеними державними контрактами, а також для добровільного виконання рішення судів про стягнення коштів з Товариства, сплати заробітної плати працівникам, оплати комунальних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю "007М" у вересні 2025 року уклало кредитний договір №К17894/2025 від 04.09.2025 з Публічним акціонерним товариством "МТБ Банк" та отримало кредит на загальну суму більше ніж на 10 000 000,00 грн, що додатково підтверджує негативний фінансовий стан відповідача. А тому кожного місяця Товариство має зобов`язання зі сплати відсотків по кредитному договору та згідно долучених до заяви копій платіжних інструкцій вбачається щомісячна сплата таких відсотків по кредиту в середньому розмірі 500 000,00 600 000,00 грн.

Повідомляє, що всього по даному кредитному договору Товариством у 2025 році було сплачено 2 153 394,33 грн відсотків, 320 000,00 грн за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаним з кредитуванням та 400 000,00 грн оплати комісії згідно з даним кредитним договором за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаним з кредитуванням у розмірі 1% від суми кредиту.

Таким чином, наголошує, що наразі існують об`єктивні причини відсутності у Товариства реальної можливості погасити усю стягнену рішенням суму заборгованість одним платежем та одночасно забезпечити діяльність Товариства, зокрема через існування грошових зобов`язань перед фінансово-кредитними установами та власними працівниками.

Щодо фінансової звітності товариства за 2024 рік вказує, що загальний валовий дохід, по всіх господарських операціях товариства становив 518 708 859,00 грн при собівартості (вартості придбання) реалізованої продукції в розмірі 504 759 800,00 грн. Розмір операційних витрат товариства становить 5 906 500,00 грн, а сплачених податків 1 540 100,00 грн. Як наслідок, чистий прибуток товариства за 2024 рік, що співставляється, становить лише 6 502 459,00 грн та не надає можливості товариству виконати рішення Господарського суду Закарпатської області у справах № 907/572/25 та № 907/574/25, а також рішення Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/1214/25, адже борг фактично дорівнює половині прибутку товариства за 2024 рік.

Також звертає увагу, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.01.2026 (індексний номер довідки 460549258) у власності та у користуванні відповідача будь-яке майно відсутнє. З посиланням на стаття 50 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації, товариство зазначає, що у разі стягнення з нього у примусовому порядку коштів, відбудеться накладення арешту на його рахунки та майно, що повністю заблокує всю підприємницьку діяльність та призведе як до невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем згідно рішення суду, так і невиконання інших судових рішень, а також призведе до неможливості поставити товар за іншими державними контрактами.

У зв`язку з наведеним Товариство з обмеженою відповідальністю "007М" просить, в порядку статті 331 ГПК України, розстрочити виконання рішення на 12 платежів, шляхом сплати боржником на користь стягувача Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" заборгованості на загальну суму 3 469 699,80 грн (з яких: 1 410 817,80 грн пені та 2 058 882,00 грн штрафу) в наступних розмірах та порядку:

лютий 2026 року 289 141,65 грн;

березень 2026 року 289 141,65 грн;

квітень 2026 року 289 141,65 грн;

травень 2026 року 289 141,65 грн;

червень 2026 року 289 141,65 грн;

липень 2026 року 289 141,65 грн;

серпень 2026 року 289 141,65 грн;

вересень 2026 року 289 141,65 грн;

жовтень 2026 року 289 141,65 грн;

листопад 2026 року 289 141,65 грн;

грудень 2026 року 289 141,65 грн;

січень 2027 року 289 141,65 грн.

Поряд з цим, господарським процесуальним законодавством передбачено механізм розстрочення виконання рішення за наявності певних умов.

Так, відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У статті 331 ГПК України передбачено порядок вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення.

Так, зі змісту частини 1 статті 331 ГПК України, вбачається, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 ГПК України).

За приписами частини 3, 4 статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У постанові від 29.04.2025 у справі № 917/1131/24 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що норми статті 331 ГПК України визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, вказана норма не вимагає, а господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України.

Відповідно до вказаної норми господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах. Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17.

ЄСПЛ у рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 зазначив, що, ураховуючи що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: чи зумовлена затримка у виконанні рішення особливими і непереборними обставинами; чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексація присудженої суми; чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд у постанові від 29.04.2025 у справі №917/1131/24, вказав, що, з одного боку, недостатнім є лише факт відсутності у боржника коштів, суди обов`язково повинні враховувати інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, з іншого, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції остаточні судові рішення не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції").

Врахувавши такі приписи процесуального законодавства (стаття 331 ГПК України), практику ЄСПЛ, оцінивши долучені Товариством до матеріалів справи по заяві по розстрочення виконання рішення суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд констатує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "007М" наведено об`єктивні та виняткові обставини, що ускладнюють вчасне виконання Товариством рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.01.2026 у справі №907/1214/25 про стягнення з нього на користь Державного підприємства 3 469 699,80 грн, що є підставою розстрочення виконання судового рішення.

Так, суд на підставі досліджених доказів вважає доведеними доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" про його незадовільний фінансовий стан, який викликаний необхідністю сплати коштів згідно ухвалених Господарським судом Закарпатської області у 2025 році рішень, у яких товариство було відповідачем та згідно з якими з нього стягнуто за договорами поставки товарів штрафів та пені, а також судового збору на загальну суму 13 252 245,60 грн, а саме:

- у справі № 907/1011/24 за позовом Львівського комунального підприємства "Міський центр інформаційних технологій" про стягнення з товариства заборгованості за договором у розмірі 359 037,00 грн, та 5 385,55 грн у повернення сплаченого судового збору;

- у справі № 907/245/25 за позовом Державного підприємства про стягнення з товариства заборгованості за державним контрактом у розмірі 148 410,00 грн, та 3 561,84 грн у повернення сплаченого судового збору;

- у справі № 907/246/25 за позовом Державного підприємства про стягнення з товариства пені за порушення умов державного контракту на поставку (закупівлю) товарів для потреб безпеки і оборони у розмірі 503 515,35 грн, та 12 084,36 грн у повернення сплаченого судового збору;

- у справі №9 07/697/25 за позовом Управління оборонної роботи Запорізької обласної державної адміністрації про стягнення з товариства пені у розмірі 74 8391,38 грн, та 8 980,70 грн у повернення сплаченого судового збору;

- у справі № 907/564/25 за позовом Державного підприємства про стягнення з товариства пені у розмірі 221 557,00 грн за прострочення поставки товару за державник контрактом на поставку (закупівлю) товарів для потреб безпеки і оборони, та 2 658,68 грн у повернення сплаченого судового збору;

- у справі № 907/573/25 за позовом Державного підприємства про стягнення з товариства пені у розмірі 403 880,75 грн, штрафу 530 425,00 грн, та 22 423,33 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору;

- у справі № 907/574/25 за позовом Державного підприємства про стягнення з товариства пені у розмірі 2 385 880,00 грн, штрафу у розмірі 2 775 360,00 грн, та 123 869,76 грн у повернення сплаченого судового збору;

- у справі № 907/572/25 за позовом Державного підприємства про стягнення з товариства пені в розмірі 2 411 100,00 грн, 2 513 700,00 грн штрафу, та 72 025,20 грн у повернення сплаченого судового збору.

Також судом, згідно з долученими до заяви копіями платіжних інструкцій, встановлено вчинення відповідачем дій щодо погашення існуючих заборгованостей шляхом сплати присуджених судовими рішеннями до стягнення відповідних сум з товариства у справах № 907/1011/24, № 907/245/25, № 907/246/25, № 907/697/25, № 907/564/25, №907/573/25.

А також, судом відзначається добровільне відшкодування позивачу судових витрат у розмірі 279 167,75 грн, що включають в себе 72 025,20 грн у справі № 907/572/25; 123 869,76 грн у справі № 907/574/25 та 83 272,79 грн у справі № 907/1214/25.

При цьому, судом також враховується взяті відповідачем на себе грошові зобов`язання за кредитним договором № К17894/2025 від 04.09.2025, на виконання яких товариством щомісячно сплачуються відсотки по кредиту в середньому у розмірі 500 000,00 600 000,00 грн, підтверджується платіжними інструкціями № 478 від 04.09.2025 на суму 320 000,00 грн, № 497 від 30.09.2025 на суму 512 337,84 грн, № 532 від 31.10.2025 на суму 637 219,75 грн, №554 від 27.11.2025 на суму 554 997,85 грн, № 607 від 31.12.2025 на суму 449 138,89 грн.

Отже, неможливість сплати одним платежем коштів у сумі 3 469 699,80 грн на виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.01.2026 у справі №907/1214/25 носить виключний характер, що пов`язано із непереборними, надзвичайними, невідворотними та винятковими обставини, а саме: скрутним фінансовим становищем товариства, відповідно наявною загрозою банкрутства, що пов`язано, зокрема, із необхідністю сплати коштів згідно рішень судів у загальному розмірі 13 252 245,60 грн, щомісячною сплатою кредитних коштів у значних розмірах, необхідністю забезпечення підприємницької діяльності товариства для придбання товарів оборонного призначення з метою подальшої поставки за укладеними державними контрактами, враховуючи, що їх умовами не передбачена попередня оплата.

Отже, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем підстав для розстрочення виконання рішення суду, а відтак про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" за вх.№ 02.3.1-02/975/26 від 04.02.2026 про розстрочення виконання рішення у справі № 907/1214/25 на один рік із забезпеченням при цьому дотримання балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника, а також інтересів держави в частині забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "007М" своїх зобов`язань за контрактами щодо поставки товарів оборонного призначення.

Зазначаючи про забезпечення при розстроченні виконання рішення суду дотримання балансу прав і законних інтересів як стягувача (Державного підприємства), так і боржника (Товариства), суд звертає увагу, що за наявності встановлених судом обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.01.2026 у справі № 907/1214/25 про стягнення з Товариства на користь Державного підприємства 3 469 699,80 грн, у випадку відмови у задоволенні розстрочки виконання рішення суду, дана обставина фактично унеможливить негайне виконання такого судового рішення.

Більше цього, надання місцевим господарським судом розстрочки виконання рішення суду Товариству на 12 місяців не відстрочує його виконання, а лише розстрочує на певний період виконання судового рішення, що в свою чергу забезпечить реальне виконання боржником (Товариством) рішення суду у справі № 907/1214/25.

Суд наголошує, що розстрочення виконання даного рішення на 12 місяців, за графіком обраним судом, не може вважатись настільки надмірним, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, адже така затримка не перевищує один рік з моменту ухвалення рішення суду.

Тобто у цьому випадку з урахуванням встановлених судом об`єктивних, непереборних і виняткових обставин, що ускладнюють Товариству вчасно виконати рішення суду при розстроченні судом на 12 місяців виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.01.2026 у справі № 907/1214/25, буде забезпечено дотримання принципів "справедливої рівноваги" та "справедливого балансу" у розумінні статті 6 Конвенції, та дотримання балансу прав і законних інтересів як стягувача Державного підприємства, на якого покладено здійснення закупівель та укладення державних контрактів на закупівлю товарів оборонного призначення), так і боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" як підприємства, що здійснює важливу діяльність у сфері постачання товарів оборонного озброєння.

Відповідно до частини 7 статті 331 ГПК України про розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 326, 327, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" за вх.№ 02.3.1-02/975/26 від 04.02.2026 про розстрочення виконання рішення у справі № 907/1214/25 задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.01.2026 у справі № 907/1214/25 на 12 місяців шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "007М" на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" 3 469 699,80 грн (три мільйони чотириста шістдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять гривень 80 коп.) штрафних санкцій за наступним графіком:

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 27.02.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.03.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.04.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.05.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.06.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.07.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.08.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.09.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.10.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.11.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.12.2026;

- 289 141,65 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 65 коп.) до 22.01.2027.

Ухвала видана: Господарський суд Закарпатської області, м. Ужгород, суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Дмитро Євгенович.

Стягувач: Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "007М" (89427, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Минай, пл. Енді Воргола, буд. 6, )

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення 11.02.2026.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено і підписано 20.02.2026.

Суддя Д. Є. Мірошниченко