ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16.02.2026 № 904/588/26

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Кеся Н.Б., розглянувши заяву:

заявник: Комунальне підприємство "Спецкомунтранс", м.Кам"янець-Подільський, Хмельницька область

боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділ Трейдгаз", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

про видачу судового наказу про стягнення 108997,00 грн

УСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Спецкомунтранс" (далі-Заявник) 11.02.2026 року звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділ Трейдгаз" на користь Комунального підприємства "Спецкомунтранс" 90831,09 грн заборгованості за недопоставлений товар, 18166,22 грн штрафу та 266,24 грн судового збору.

В обґрунтування заяви Комунальне підприємство "Спецкомунтранс" посилається на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділ Трейдгаз" своїх зобов`язань за Договором №32 на поставку палива за державні кошти від 14.03.2025 року, а саме ТОВ "Поділ Трейдгаз" не було поставлено оплачений КП "Спецкомунтранс" товар - газ нафтовий скраплений (пропан), вартість якого складає 90831,09 грн. У зв`язку з цим КП "Спецкомунтранс" просить суд стягнути з Боржника кошти за непоставлений товар.

Згідно з ч.2 статті 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши матеріали заяви суд вбачає наявність між сторону спору щодо поставки у зв`язку із відмовою Боржника відпустити пальне через зміни ціни на нього.

Відповідно до ч. 1 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Статтею 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Договором №32 на поставку палива за державні кошти від 14.03.2025 року передбачене зобов`язання боржника (постачальника) саме поставити товар заявнику (покупцю), отже, заборгованість боржника полягає у простроченні саме поставки, тобто заборгованість не є грошовою.

Статтею 693 ЦК України передбачено, що покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк.

Таким чином, обов`язок продавця повернути кошти за вимогою покупця встановлений не договором, а чинним законодавством. Отже, стягнення з Боржника суми сплаченої вартості товару не є наслідком порушення останім грошового зобов`язання за договором, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченої суми за непоставлений товар. За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як оплата товару, не може розцінюватись як грошове зобов`язання за договором, а є лише застосуванням законодавчо визначених наслідків невиконання Боржником зобов`язання за договором щодо поставки товару.

Саме по собі посилання на положення статті 693 ЦК України не доводить безспірності грошової вимоги. Наявність зобов`язання не виключає необхідності з`ясування фактичних обставин його виконання: чи відбулася поставка товару, чи були порушення, з чиєї вини вона не здійснена тощо. Усі ці обставини є предметом дослідження в позовному, а не в наказному провадженні, яке за своєю природою допускає розгляд лише безспірних вимог.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Комунального підприємства "Спецкомунтранс" про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділ Трейдгаз" на користь Комунального підприємства "Спецкомунтранс" 90831,09 грн заборгованості за недопоставлений товар, 18166,22 грн штрафу та 266,24 грн судового збору.

Керуючись статтями 148, 150-153, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства "Спецкомунтранс" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділ Трейдгаз" на користь Комунального підприємства "Спецкомунтранс" 90831,09 грн заборгованості за недопоставлений товар, 18166,22 грн штрафу та 266,24 грн судового збору.

Роз`яснити Заявнику, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Частиною 2 статті 151 ГПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 27.11.2025, і може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся