ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"04" лютого 2026 р. Cправа № 902/1256/25
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.,
за участю представників:
позивача - Олексюк Тетяна Святославівна, виписка з ЄДРЮОФОП та ГФ (в залі суду)
відповідача - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника відповідача (б/н від 26.01.2026) (вх.канц. № 01-34/849/26) про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу в сумі 161409,73 грн у справі:
про: стягнення 2 296 669,88 грн
До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфірмат" про стягнення 2 296 669,88 грн безпідставно збережених грошових коштів.
Ухвалою суду від 15.09.2025 відкрито провадження у справі №902/1256/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.10.2025.
21.01.2026 у справі №902/1256/25 судом ухвалено рішення, відповідно до якого в позові відмовлено повністю.
26.01.2026 від представника відповідача до суду надійшла заява (б/н від 26.01.2026) (вх.канц. № 01-34/849/26) про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу в сумі 161 409,73 грн.
27.01.2026 від представника відповідача на електронну адресу суд надійшла повторно заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 27.01.2026 призначено судове засідання з вирішення питання понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу у справі №902/1256/25 призначити на 04.02.2026.
29.01.2026 до суду від представника позивача до суд надійшла заява (б/н від 29.01.2026) про зменшення розміру заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та заява (б/н від 29.01.2026) про залишення заяви відповідача без розгляду.
В судовому засіданні 04.02.2026 прийняв участь представник позивача. Представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При вирішенні питання стосовно розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфірмат" судом встановлено наступне.
У заяві про стягненні понесених витрат на правову допомогу від 26.01.2026, відповідач просить суд стягнути з позивача на користь відповідача 161 409,73 грн.
Як вбачається із матеріалів справи, 23.09.2025 між адвокатом Лісковим Анатолієм Ігоровичем (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфірмат" (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги.
23.01.2026 між сторонами підписано Акт прийому-передачі, за змістом якого викладено опис правової допомоги, а саме адвокатом надано послуги: підготовка процесуальних документів у справі №902/1256/25; підготовка адвокатських запитів; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; участь у судових засіданнях.
Загальна вартість робіт (послуг), відповідно до п. 3.1 складає 161 409,73 грн, що складає 5% від суми позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено та прийнято рішення на користь клієнта.
Отже, загальна сума понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу становить 161 409,73 грн.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).
З метою підтвердження розміру витрат на професійну допомогу відповідачем долучено копії Договору про надання правової допомоги б/н від 23.09.2025, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.01.2026; ордер серії АВ №1240872 на ім`я адвоката Ліскова А.І..
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Постанови КГС ВС від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Тому, судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 121409,73,00 слід залишити за відповідачем.
Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73 ,74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 ГПК України, суд -
Заяву задовольнити частково.
У частині стягнення з позивача 121 409,73 грн витарт на надання професійної правничої допомоги відмовити.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням суду законної сили.
Примірник повного додаткового судового рішення надіслати на відомі електронні адреси сторін.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.
Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне додаткове рішення складено 16.02.2026.
Суддя Ігор МАСЛІЙ
1 - до справи