ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 лютого 2026 рокуСправа № 912/1211/24
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву позивача від 15.10.2024 щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/1211/24
до відповідача Фізичної особи-підприємця Бучнєвої Олесі Вікторівни, АДРЕСА_1
про розірвання договору
Представники участі не брали
Рішенням від 11.10.2024 суд позов задовольнив повністю. Ухвалив розірвати договір про надання ритуальних послуг від 09.01.2023, укладений між Комунальним підприємством "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" та Фізичною особою-підприємцем Бучнєвою Олесею Вікторівною та стягнути з Фізичної особи-підприємця Бучнєвої Олесі Вікторівни на користь Комунального підприємства "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

15.10.2024 Комунальне підприємство "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" подало суду заяву від 15.10.2024 про долучення доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, де заявляє про понесені витрати в розмірі 53636,00 грн.

30.10.2024 відповідач подав заперечення щодо стягнення витрат.

11.11.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав суду докази направлення до Центрального апеляційного господарського суду 08.11.2024 апеляційної скарги на судове рішення від 11.10.2024.

Ухвалою від 13.11.2024 суд постановив судове засідання з розгляду заяви Комунального підприємства "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" від 15.10.2024 щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/1211/24 відкласти до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

Постановою від 27.11.2025 Центральний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.10.2024 залишив без змін.

Ухвалою від 02.02.2026 суд призначив судове засідання для розгляду заяви КП "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" від 15.10.2024 щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/1211/24 на 16.02.2026 об 11:00 год.

Ухвалу суду від 02.02.2026 надіслано до електронних кабінетів сторін. Представник відповідача адвокат Мельник О.В. отримала таку ухвалу 02.02.2026 19:17.

Адвокатом Мельник О.В. подано заяву про проведення засідання без її участі та підтримання заперечень в повному обсязі.

В зв`язку з низькою швидкістю інтернет-з`єднання за погодженням в телефонному режимі з представником позивача, фіксація судового засідання здійснювалась без використанням захищеної системи ВКЗ та без його участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглядаючи заяву по суті, суд враховує таке.

У позові позивач зазначив попередній (орієнтований) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

У судовому засіданні 07.10.2024 позивач заявив усне клопотання про надання доказів на підтвердження судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та 10.10.2024 подав суду таке клопотання.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина восьма статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною четвертою статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи у суді гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 53 636,00 грн позивач подав Договір про надання правової допомоги №13/12-23 від 13.12.2023, додаткову угоду про узгодження гонорару №5-13/12-23 від 13.05.2024, рахунок на оплату послуг №11 від 24.05.2024 на суму 30 000,00 грн, платіжні інструкції від 03.07.2024, 14.10.2024 на загальну суму 30 000,00 грн, листа адвоката Котиги І.В. до КП "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" з проханням про оплату транспортних витрат адвоката в розмірі 23 636,00 грн, платіжну інструкцію від 14.10.2024 про оплату 23636,00 грн, Акт фактично наданих послуг від 14.10.2024 згідно додаткової угоди №5-13/12-23 від 13.05.2024 до Договору.

Так, 13.12.2023 КП "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" (Клієнт) та адвокат Котига І.В. (Адвокат) уклали Договір про надання правової допомоги №13/12-23 (а.с. 123-125 т. 3), за умовами якого:

- п. 1.1. р. 1. Адвокат зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування з питання відновлення порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів у господарському, цивільному, адміністративному, кримінальному та виконавчому провадженнях;

- п. 2 р. 3. Гонорар складається в розмірі визначеному додатковою угодою узгодженої Сторонами та зазначеної в Додатку 1 до цього Договору;

- п. 5 р. 3. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору;

- п. 1 р. 4. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

За умовами додаткової угоди про узгодження гонорару №5-13/12-23 від 13.05.2024 (а.с. 125 з обороту) за надання правової допомоги у господарській справі № 912/1211/24, яка буде розглядатись Господарським судом Кіровоградської області за позовною завою Комунального підприємства "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" до Фізичної особи-підприємця Бучнєвої Олесі Вікторівни про розірвання договору про надання ритуальних послуг від 09.01.2023 року з представництвом у суді першої судової інстанції. Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. Для покриття фактичних витрат Адвоката, пов`язаних з наданням правова допомоги, Клієнт на протязі трьох днів з моменту надання рахунку, проводить оплату.

На підтвердження факту надання послуг з правової допомоги, 14.10.2024 сторони підписали Акт фактично наданих послуг від 14.10.2024 згідно додаткової угоди №5-13/12-23 від 13.05.2024 до Договору, де погодили вид виконаних робіт, кількість годин та суму гонорару.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2024 адвокату Котизі І.В. видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1080308 КП "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради".

Адвокат Котига І.В. брав участь у розгляді справи, а саме у засіданнях суду 18.06.2024, 02.07.2024, 09.08.2024, 16.08.2024, 21.08.2024, 28.08.2024, 04.09.2024, 24.09.2024, 01.10.2024, 07.10.2024, 11.10.2024.

Адвокат Котига І.В. надав фіскальні чеки (а.с. 129-130 т. 3) на підтвердження фактичних транспортних витрат адвоката в розмірі 23636,00 грн та у заяві від 15.10.2024 зазначає, що в професійній діяльності адвокат використовує транспортний засіб Volkswagen Tiguan 2012 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 , яким володіє на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію.

За платіжними інструкціями 03.07.2024, 14.10.2024 (а.с. 126,127,132) послуги адвоката в розмірі 30 000,00 грн та фактичні транспортні витрати в розмірі 23636,00 грн оплачено в повному обсязі.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у запереченнях від 30.10.2024 зазначає таке:

- сума правничої допомоги є суттєво завищеною, розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлений представником позивача у сумі 53 636,00 грн є неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг;

- транспортні витрати понесені адвокатом в розмірі 23 636,00 грн взагалі можливо було уникнути, адже проведення судових засідань було можливим у режимі відеоконфернції;

- як видно з наданих доказів, місцезнаходження адвоката Котиги Ігора Володимировича зазначено: вул. Заміська, 5, м. Кропивницький, 25014, тобто за місцем знаходження суду. Тому витрати на паливо, які поніс представник позивача не відносяться до витрат пов`язаних із розглядом справи №912/1211/24 у Господарському суді Кіровоградської області;

- в Акті та Договорі про надання правової допомоги від 13.12.2023 року, відсутня домовленість між Адвокатом та Клієнтом щодо фіксованої суми за 1 год виконаних та наданих послуг адвокатом, які Позивач має сплатити за результатами розгляду справи;

- вартість 1 години наданих послуг не є однозначною та коливається від 250 грн/год до 1000 грн/год, а тому визначити фактично понесені витрати на правову допомогу Позивачем за 44 години не можливо.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Окрім того, суд бере до увагу викладену в постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21 позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, де пославшись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголошено, що:

- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04.06.2025 у справі № 912/2005/24.

Поряд з цим, до заяви від 15.10.2024 представник позивача додав Акт фактично наданих послуг від 14.10.2024 згідно додаткової угоди №5-13/12-23 від 13.05.2024 до Договору, який не міг бути поданий до винесення рішення судом, оскільки датований вже після ухвалення рішення.

Відтак, суд дійшов висновку про неможливість подання суду доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у даній справі.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Суд ураховує, що сторона на користь якої ухвалене судове рішення, має право на компенсацію здійснених нею та підтверджених документально витрат, пов`язаних із прибуттям до суду.

Разом з тим, ураховуючи заперечення відповідача, суд встановив, що у Договорі від 13.12.2023 та у Додатковій угоді від 13.05.2024, як і в Акті фактично наданих послуг від 14.10.2024 та листі адвоката Котиги І.В. від 14.10.2024 зазначено адресу адвоката Котиги І.В. - вул. Заміська, буд. 5, м. Кропивницький, 25014.

Докази на підтвердження місцезнаходження адвоката у м. Києві та здійснення витрат на проїзд адвоката до м. Кропивницького в розмірі 23636,00 грн, що пов`язані з розглядом Господарським судом Кіровоградської області справи № 912/1211/24, суду не надано.

Також, суд зазначає, що фіскальні чеки, за відсутності інших доказів, підтверджують понесені Адвокатом витрати щодо придбання паливно-мастильних матеріалів у відповідних обсягах та періодах, однак не доводять понесення витрат щодо їх придбання з метою використання у господарській діяльності.

Придбання паливно - мастильних матеріалів, які безпосередньо використані у власній господарській діяльності, може бути підтверджено у сукупності первинними документами (видаткові накладні, ТТН, акти на списання, подорожні листи, фіскальні чеки на придбання палива і т.і.)

Наявність у виключно фіскально-розрахункових чеків не є беззаперечним аргументом, що вказані документи можуть вважатися належними доказами підтвердження придбання та використання паливо-мастильних матеріалів у своїй господарській діяльності.

Окрім того, за нормами ст. 197 ГПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В решті витрат, суд ураховує, що у Додатковій угоді №5-13/12-23 від 13.05.2024 сторони погодили фіксований розмір гонорару адвоката в сумі 30 000,00 грн та позивачем доведено документально його обґрунтованість та відповідність критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

Ураховуючи вищевикладене, складність справи, великий об`сяг доказів, тривалість по часу судових засідань, багато клопотань відповідача, здійснивши оцінку розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, приймаючи до уваги обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви КП "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" та необхідність покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Відтак, заява від 15.10.2024 КП "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/1211/24 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву від 15.10.2024 Комунального підприємства "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/1211/24 задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бучнєвої Олесі Вікторівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" (вул. Юрія Бутусова, буд. 18, м. Кропивницький, 25030, код 03347520) 30 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відмовити в задоволені решти вимог.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити позивачу та представникам сторін (до електронних кабінетів).

Повне додаткове рішення складено 16.02.2026.

Суддя В.Г. Кабакова