ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 Справа № 914/2507/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляна Холл, м. Львів

до відповідача -2: Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляни Резидент Хол, м. Львів

про: солідарне стягнення 16 238 566, 52 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

Хід розгляду справи.

Львівська міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляна Холл та Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляни Резидент Хол про солідарне стягнення 16 238 566, 52 грн.

Ухвалою від 19.08.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань, що містяться в матеріалах справи.

20.01.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення 28.01.2026.

В судове засідання 28.01.2026 представники сторін не з`явилися, причин неявки не повідомили.

Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, закінчення процесуальних строків, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Правова позиція позивача.

Правова позиція позивача обґрунтована тим, що відповідачі, як замовники будівництва на вул. Роксоляни (2) у м. Львові, всупереч вимогам закону не виконали обов`язок щодо сплати пайової участі у розвиток інфраструктури.

Позивач розрахував розмір внеску за ставкою 2% на підставі опосередкованої вартості спорудження житла. Сума безпідставно збережених коштів становить 13 508 891,22 грн.

Позивач стверджує, що вказані кошти утримуються відповідачами без достатньої правової підстави, що згідно зі ст. 1212 ЦК України є підставою для їх стягнення.

Окрім того, на підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 2 148 088, 86 грн та 3 % річних у сумі 581 586, 44 грн.

Загальна сума вимог, яку позивач просить стягнути з відповідачів становить 16 238 566, 52 грн.

Правова позиція відповідача-1.

Відповідач-1 заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, вважаючи висновки позивача помилковими.

Заперечення обґрунтовані тим, що згідно з п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX, пайова участь не сплачується у разі будівництва об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів. (Аналогічна норма міститься в ухвалі Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019). Відповідач-1 вказує, що земельна ділянка на вул. Роксоляни (2) була набута ним у власність саме на земельних торгах (аукціоні) згідно з договором купівлі-продажу від 05.11.2019 для будівництва багатоквартирних будинків.

На переконання відповідача-1, спірне будівництво є саме комплексною забудовою території. Це підтверджується розробленням та затвердженням детального плану території (ДПТ) району в межах вул. Роксоляни вул. Білогорщі (рішення виконкому № 524 від 16.06.2017), що згідно зі ст. 33 Закону № 3038-VI прирівнюється до рішення про комплексну забудову. Відповідач-1 зазначає, що проєкт пройшов громадські слухання у 2013 році, а замовником було отримано всі необхідні технічні умови на інженерне забезпечення об`єкта відповідно до вимог рішення ЛМР № 501 від 05.06.2019.

Підсумовуючи, відповідач-1 стверджує, що оскільки будівництво здійснювалося як комплексна забудова на ділянці, придбаній на аукціоні, він звільнений від обов`язку сплати пайової участі в силу прямої норми закону. Також відповідач-1 зауважує, що позивачем не доведено наявності правових підстав для стягнення коштів за ст. 1212 ЦК України, оскільки дії замовника повністю відповідали встановленому порядку прийняття об`єктів в експлуатацію та чинному на той час законодавству.

Правова позиція відповідача-2.

Відповідач-2 письмового відзиву на позов не подав. У судовому засіданні представник Відповідача-2 проти задоволення позову заперечив у повному обсязі. Свою позицію мотивував доводами, аналогічними аргументам Відповідача-1, зокрема щодо звільнення від сплати пайового внеску через статус об`єкта як комплексної забудови, реалізованої за результатами аукціону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач вказує на те, що Львівською міською радою встановлено факт порушення вимог законодавства з боку замовників будівництва, ТОВ Роксоляна Холл та ТОВ Роксоляни Резидент Хол. Зокрема, при проведенні будівництва багатоквартирного житлового будинку на вул. Роксоляни (2) у м. Львові вказаними суб`єктами не було сплачено до місцевого бюджету кошти пайової участі.

Передумовою реалізації проєкту будівництва стало рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 05.06.2019 № 501 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Роксоляни (2) на земельній ділянці, призначеній для продажу на земельних торгах у формі аукціону». Цим рішенням було затверджено відповідні містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта, а також визначено обов`язок замовника отримати у встановленому порядку технічні умови на інженерне забезпечення проектованого об`єкта.

Правовою підставою володіння земельною ділянкою площею 1,5811 га (кадастровий номер :06:008:0021) на вул. Роксоляни (2) є договір купівлі-продажу від 05.11.2019, згідно з яким ТОВ Роксоляна Холл придбало зазначену ділянку на земельних торгах у формі аукціону. Цільове призначення земельної ділянки згідно з КВЦПЗ 02.03 (для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку), категорія земель землі житлової та громадської забудови.

За твердженням позивача, функціональне призначення вказаної ділянки відповідає зоні Ж-4 (зона багатоповерхової житлової забудови) згідно з планом зонування Залізничного району м. Львова, затвердженим відповідними ухвалами міської ради. Відповідність цільового призначення ділянки містобудівній документації підтверджується також витягом з Державного земельного кадастру від 16.05.2019 № НВ-019. Попри належне оформлення права користування землею та отримання дозвільної документації на будівництво, відповідачі не виконали законодавчо встановлений обов`язок щодо перерахування коштів пайової участі, що стало підставою для звернення з даним позовом про стягнення безпідставно збережених коштів.

Позивач вказує, що згідно з даними Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, щодо об`єкта «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Роксоляни (2) у м. Львові» замовниками, ТОВ Роксоляна Холл та ТОВ Роксоляни Резидент Хол, зареєстровано акти готовності до експлуатації за всіма чергами будівництва. Зокрема, акт готовності 1 черги (№ AC01:2428-2446-8483-4577) зареєстровано 18.08.2022, 2 черги (№ АС01:9224-2769-7935-2859) - 27.08.2024, 3 черги (№ АС01:5608-9793-5763-2121) - 02.08.2024, 4 черги (№ АС01:7038-6832-4833-0139) - 20.03.2024, 5 черги (№ АС01:8223-4259-9947-2279) - 14.06.2023, 6 черги (№ АС01:9947-4405-1446-7657) - 25.05.2023 та 7 черги (№ АС01:5756-7887-5703-8487) - у липні 2023 року. У пунктах 12 зазначених актів готовності замовники самостійно зазначили, що пайова участь ними не сплачувалась, посилаючись на п. 12 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» № 132-ІХ від 20.09.2019.

Відповідно до відомостей інспекції ДАБК у м. Львові, дозволи на виконання будівельних робіт за всіма чергами були видані у період з липня по вересень 2020 року. Факт прийняття об`єктів в експлуатацію підтверджується відповідними сертифікатами, виданими у період з серпня 2022 року по серпень 2024 року. Зокрема, щодо 1 черги видано сертифікат № ЛВ45 від 22.08.2022, щодо 2 черги - № ЛВ95 від 16.08.2024, щодо 3 черги - № ЛВ53 від 16.08.2024, щодо 4 черги - № ЛВ63 від 22.03.2024, щодо 5 черги - № ЛВ30 від 19.06.2023, а щодо 7 черги - № ЛВ88 від 19.08.2024.

Позивач наголошує, що всупереч вимогам законодавства, ТзОВ Роксоляна Холл та ТзОВ Роксоляни Резидент Хол не звертались до Департаменту економічного розвитку із заявами про визначення розміру пайової участі та не надавали документи, що підтверджують вартість будівництва чи техніко-економічні показники об`єктів. У зв`язку з цим, департаментом економічного розвитку Львівської міської ради (лист № 4-2301-31095 від 05.06.2025) було самостійно проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі 2 відсотків вартості будівництва об`єкта, виходячи з опосередкованої вартості спорудження житла, що й стало підставою для пред`явлення позовних вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що величина пайового внеску за першу чергу будівництва становить 1 323 001,58 грн. Розрахунок проведено виходячи з 4 156,2 кв.м загальної площі квартир у будинку згідно з інформацією, зазначеною замовником у сертифікаті. При цьому застосовано показник опосередкованої вартості спорудження житла для Львівської області станом на 01.01.2022 у розмірі 15 916 грн/кв.м, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 17.02.2022 №53. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання за період з 23.08.2022 по 04.06.2025 нараховано 396 216,39 грн інфляційних втрат та 110 479,69 грн 3% річних.

Щодо другої черги будівництва, величина пайового внеску складає 1 991 345,40 грн, що розрахована на основі площі 4 510 кв.м та показника вартості 22 077 грн/кв.м, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 31.07.2024 №764. За період прострочення з 17.08.2024 по 04.06.2025 позивачем заявлено до стягнення 225 365,78 грн інфляційних втрат та 47 731,02 грн 3% річних.

По третій черзі будівництва сума пайового внеску визначена в розмірі 2 092 458,06 грн, виходячи з площі об`єкта 4 739 кв.м та показника вартості 22 077 грн/кв.м. На вказану суму боргу за період з 17.08.2024 по 04.06.2025 нараховано 236 808,97 грн інфляційних втрат і 50 154,62 грн 3% річних.

Величина пайового внеску за четверту чергу будівництва становить 2 477 051,50 грн. Розрахунок здійснено на підставі площі 5 849 кв.м та показника вартості 21 175 грн/кв.м, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 28.01.2024 №72. За порушення строків оплати за період з 23.03.2024 по 04.06.2025 нараховано 380 618,87 грн інфляційних втрат та 89 219,47 грн 3% річних.

Стосовно п`ятої черги будівництва, пайовий внесок складає 1 955 686,20 грн, виходячи з площі 4 710 кв.м та показника вартості 20 761 грн/кв.м, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 17.05.2023 №408. Сума нарахованих інфляційних втрат за період з 20.06.2023 по 04.06.2025 становить 338 678,22 грн, і 114 930,05 грн 3% річних.

За шосту чергу будівництва величина внеску становить 2 235 669,10 грн, розрахована з площі 5 384,3 кв.м та аналогічного показника вартості 20 761 грн/кв.м. Нараховані за період з 31.05.2023 по 04.06.2025 інфляційні втрати складають 408 147,26 грн, а 3% річних 135 058,91 грн.

По сьомій черзі будівництва величина пайового внеску складає 1 433 680,38 грн, виходячи з площі 3 247 кв.м та показника вартості 22 077 грн/кв.м згідно з наказом №764. За період прострочення з 20.08.2024 по 04.06.2025 нараховано 162 253,37 грн інфляційних втрат та 34 011,68 грн 3% річних.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідачів 16 238 566, 52 грн, що включає безпідставно збережені кошти у розмірі 13 508 891,22 грн, а також 2 148 088,86 грн інфляційних втрат та 581 585,44 грн. 3 % річних.

Оцінка суду.

Після 01.01.2020 набула чинності норма п. 13 р. І Закону № 132-ІХ, якою скасовано обов`язок забудовників укладати договори пайової участі з органами місцевого самоврядування, закріплений у ст. 40 Закону № 3038-VI.

Водночас у р. ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 132-IX передбачено порядок пайової участі замовника будівництва, який впроваджено законодавцем для:

- об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;

- об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

В абз. 2 п. 2 р. ІІ Закону № 132-IX встановлено: - розмір пайової участі, який протягом 2020 року замовники будівництва перераховують до відповідного місцевого бюджету для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, - для житлових будинків 2 % вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом); - порядок пайової участі - замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва. Пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

При цьому не йдеться про наявність у замовника будівництва обов`язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі, як це було передбачено ст. 40 Закону № 3038-VI.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у постановах від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22 та від 04.04.2024 у справі № 923/1306/21.

Суд встановив, що будівництво житлового будинку на вул. Роксоляни (2) у м. Львові розпочато у 2020 році (дозволи видані у липні-вересні 2020 року). Отже, спірні правовідносини регулюються Розділом II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-ІХ.

Відповідачі у встановлений строк із заявами про визначення розміру пайової участі не зверталися, документи для розрахунку вартості не подавали та кошти до бюджету до моменту введення об`єктів в експлуатацію не сплатили.

Таким чином, розпочавши будівництво у 2020 році та не виконавши прямий законодавчий обов`язок, відповідачі без достатньої правової підстави зберегли у себе грошові кошти, які підлягали перерахуванню до місцевого бюджету. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, такі кошти підлягають поверненню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі 13 508 891, 22 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично правильним. Доказів зворотного відповідачами під час судового розгляду не надано.

Щодо солідарності обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляна Холл та Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляни Резидент Хол здійснити сплату пайового внеску та інших нарахувань, суд зазначає наступне.

Як прослідковується з позовної заяви, позивач просить стягнути заявлену суму коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляна Холл та Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляни Резидент Хол солідарно. В даній справі має місце солідарне стягнення з відповідачів безпідставно збережених коштів внаслідок несплати пайових внесків, оскільки станом на момент виникнення в них обов`язку сплатити ці кошти два відповідачі мали функції замовників будівництва спірного об`єкта і, враховуючи зміст дозвільних документів, поділ часток між ними не представляється можливим.

За змістом частини 2 статті 510 ЦК України у зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

Загальне правило виконання зобов`язання при множинності осіб у ньому передбачено статтею 540 ЦК України.

Так, згідно норм вказаної статті якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Водночас, відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина 1 статті 543 ЦК України).

Відтак, тлумачення статей 540 та 541 ЦК України дає підстави для висновку, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому стягувач у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає тільки у випадках, встановлених договором або законом. Окремим випадком законного солідарного зобов`язання є ситуація, коли предмет зобов`язання є неподільним.

В матеріалах даної справи відсутній договір між позивачем та відповідачами, який би врегульовував обов`язок останніх сплачувати пайовий внесок солідарно і жодною із сторін не заперечується та обставина, що такий не укладався. Аналіз норм як Закону №132-IX, так і ЦК України також свідчить, що цими актами не встановлено солідарного обов`язку замовників будівництва сплачувати пайовий внесок на розвиток інфраструктури.

Більше того, суд бере до уваги ту обставину, що предметом даного спору є обов`язок сплати відповідачами коштів на підставі статті 1212 ЦК України, який є кондикційним. В цей же час Верховний Суд неодноразово зазначав (див. наприклад постанови: від 09.08.2023 у справі №161/10117/21; від 06.11.2024 у справі №204/8909/20 та ін.), що для кондикційних зобов`язань (Глава 83 ЦК України) не встановлено випадків виникнення солідарного зобов`язання.

Таким чином слід зазначити, що в даній справі відсутні законодавчі та договірні підстави солідарного обов`язку відповідачів щодо сплати пайових внесків.

За змістом статей 331 та 355 ЦК України, Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляна Холл та Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляни Резидент Хол як замовники семи черг будівництва багатоквартирних житлових будинків на вул. Роксолана (2) у м. Львові після їх завершення набувають право спільної власності на це майно.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина 4 статті 355 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відтак, наведена норма встановлює принцип презумпції рівності часток учасників у праві спільної часткової власності, який за загальним правилом поширюється на усі випадки набуття кількома суб`єктами майна у спільну часткову власність. Дана презумпція може бути спростована домовленістю співвласників або законом.

В цей же час, згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Як вбачається з матеріалів справи, документами на початок виконання будівельних робіт та завершення семи черг будівництва не визначено часток Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляна Холл та Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляни Резидент Хол у спільній частковій власності в цих чергах. Відповідачами також не надано жодних доказів, які б свідчили, що вони визначили розмір цих часток в договірному порядку.

А тому суд доходить висновку, що частки відповідачів у спірному об`єкті будівництва в силу вимог частини 1 статті 357 ЦК України є рівними і останні зобов`язані в рівних частках, а не солідарно, нести відповідальність перед позивачем за зобов`язаннями із сплати пайових внесків, власне як це і передбачено статтею 540 ЦК України, котрою встановлене загальне правило виконання зобов`язання при множинності осіб у ньому.

Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що зобов`язання з повернення безпідставно збережених коштів (кондикційне зобов`язання) за своєю природою є грошовим, а отже, на нього повною мірою поширюється дія статті 625 ЦК України. Це підтверджується сталою судовою практикою, зокрема висновками Великої Палати Верховного Суду, згідно з якими нарахування інфляційних та 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, що виступає способом захисту майнового інтересу кредитора шляхом відшкодування знецінення грошових коштів.

У даному випадку зобов`язання повернути безпідставно набуте майно (грошові кошти) виникає у відповідачів безпосередньо з норми ст. 1212 ЦК України на підставі факту збереження ними коштів пайової участі без достатньої правової підстави.

Подібний висновок викладений у пунктах 66, 67 постанови Касаційного господарського суду від 01.09.2022 у справі № 910/9544/19.

Враховуючи викладене, відповідачі, які безпідставно зберегли у себе кошти пайової участі зобов`язаний також сплатити інфляційні втрати та три проценти річних.

Судом проведено перевірку наданих позивачем розрахунків 2 148 088, 86 грн інфляційних втрат та 581 586, 44 грн 3% річних. За результатами перевірки встановлено, що вказані нарахування є обґрунтованими та арифметично правильними. Доказів необґрунтованості здійснених нарахувань матеріали справи також не містять.

Водночас, з огляду на раніше встановлену судом відсутність підстав для солідарної відповідальності, зазначені суми також підлягають стягненню з ТОВ «Роксоляна Холл» та ТОВ «Роксоляни Резидент Хол» у рівних частках.

Розглянувши доводи відповідача-1 щодо звільнення від обов`язку сплати пайової участі на підставі того, що об`єкт є комплексною забудовою, реалізованою за результатами аукціону, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» № 132-IX, пайова участь не сплачується, зокрема, у разі будівництва об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», комплексна забудова території здійснюється з метою забезпечення реалізації громадських інтересів і спрямовується на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, об`єктів соціальної сфери, житлових будинків, інших об`єктів будівництва, а також на благоустрій території. Комплексна забудова території може здійснюватися шляхом комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду одним або кількома інвесторами. 2. Рішення про організацію комплексної забудови території у визначених межах та рішення про розміщення об`єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території приймає виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районна державна адміністрація відповідно до їх повноважень у порядку, передбаченому цим Законом. Рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території.

Суд зауважує, що поняття «комплексна забудова території», згідно зі ст. 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачає не лише зведення житлових будинків, а й обов`язкове попереднє або одночасне проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх мереж та, що є ключовим, об`єктів соціальної сфери та благоустрій території для потреб мікрорайону в цілому. Наявність затвердженого Детального плану території чи посилання на нього у містобудівних умовах та обмеженнях свідчить лише про планувальну організацію території, проте не підтверджує виконання замовником функцій з реалізації об`єкта саме як комплексу соціально-житлового призначення.

Судом встановлено, що відповідачами не надано доказів, які б свідчили про те, що будівництво на вул. Роксоляни, 2 за своїм змістом є комплексною забудовою в розумінні закону.

Крім того, аналіз Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.11.2019 та Ухвали Львівської міської ради № 5197 свідчить, що предметом аукціону був продаж права власності на землю для будівництва багатоповерхових житлових будинків, а не інвестиційний проєкт з комплексної забудови мікрорайону з відповідними соціальними зобов`язаннями перед громадою м. Львова.

Відтак, суд відхиляє аргументи відповідача-1 про наявність пільги зі сплати пайової участі як такі, що не підтверджені матеріалами справи.

Щодо поданої відповідачем-1 копії Детального плану території району в межах вул. Роксоляни-вул. Білогорщі, суд зазначає, що безпосередньо наявність детального плану території не є доказом здійснення саме комплексної забудови території конкретним забудовником у розумінні пільгових норм Закону № 132-IX.

Суд зауважує, що статус комплексної забудови, який дає право на звільнення від сплати пайової участі, пов`язується не з фактом розроблення документації, а з фактичним виконанням замовником інвестиційних зобов`язань щодо створення інфраструктури, яка має загальноміське значення та виходить за межі забезпечення потреб виключно об`єкта будівництва. Оскільки матеріали справи не містять доказів покладення на відповідача-1 обов`язків щодо спорудження об`єктів соціальної чи інженерної інфраструктури мікрорайону за результатами аукціону, поданий детальний план території не може бути прийнятий судом як належний доказ виникнення у відповідача-1 права на пільгу.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Наданий відповідачем-1 висновок експерта № 5413-Е від 02.12.2025 суд оцінює критично та не бере до уваги як належний доказ звільнення від сплати пайового внеску.

Суд зазначає, що встановлення статусу "комплексної забудови" у контексті звільнення від сплати пайового внеску, передбаченої п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-IX, є питанням правової кваліфікації обставин справи, що належить до виключної компетенції суду.

Окрім того, висновок експерта у будівельно-технічній галузі може підтверджувати технічні характеристики об`єкта (кількість черг, наявність спільних інженерних мереж), проте не може визначати правовий статус забудовника як суб`єкта, звільненого від виконання законодавчого обов`язку. Більше того, матеріали експертного дослідження не містять відомостей про спорудження об`єктів соціальної інфраструктури, які б передавалися у комунальну власність, що є обов`язковою ознакою комплексної забудови території для цілей звільнення від пайової участі.

Таким чином, висновок експерта не спростовує доводів позивача про виникнення у відповідачів обов`язку з повернення безпідставно збережених коштів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з ч.3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В даному випадку, за подання до господарського суду через систему «Електронний суд» позову майнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 194 862, 80грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 243 578, 50 грн судового збору згідно платіжної інструкції № 469 від 17.06.2025.

Судом встановлено, що позивач наділений правом на повернення з Державного бюджету України судового збору у розмірі 48 715, 70 грн (у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом).

ЗВраховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляна Холл (Україна, 79057, Львівська обл., місто Львів, вул. Коновальця Є., будинок 114, ) на користь Львівської міської ради (79006, м. Львів, площа Ринок, 1, ) 8 119 283, 26 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляни Резидент Хол (Україна, 79019, Львівська обл., місто Львів, вулиця Могильницького, будинок 28, ) на користь Львівської міської ради (79006, м. Львів, площа Ринок, 1, ) 8 119 283, 26 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляна Холл (Україна, 79057, Львівська обл., місто Львів, вул. Коновальця Є., будинок 114, ) на користь Львівської міської ради (79006, м. Львів, площа Ринок, 1, ) 97 431, 40 грн судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Роксоляни Резидент Хол (Україна, 79019, Львівська обл., місто Львів, вулиця Могильницького, будинок 28, ) на користь Львівської міської ради (79006, м. Львів, площа Ринок, 1, ) 97 431, 40 грн судового збору.

6. У задоволенні решти вимог відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

У зв?язку з тимчасовою непрацездатністю судді Запотічняк О.Д. повний текст рішення складено та підписано 16.02.2026.

Суддя Запотічняк О.Д.