ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.02.2026 м. Ужгород Справа № 907/1243/25
Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д.
за участю секретаря судового засідання Повідайчик Т.В.,
розглянувши клопотання про стягнення судових витрат, яке надійшло від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/739/26 від 28.01.2026 року)
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Колесова Кирила Олександровича, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
про стягнення коштів,
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ", код ЄДРПОУ - 31731686, звернулось з позовною заявою до Господарського суду Закарпатської області до відповідача Фізичної особи - підприємця Колесова Кирила Олександровича, РНОКПП - НОМЕР_1 , з позовними вимогами стягнення грошової заборгованості у розмірі 55 741.94 грн, пені у розмірі 69 094.26 грн, інфляційних втрат у розмірі 23 977.50 грн, а також три проценти річних у розмірі 5819.06 копійок.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2026 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Колесова Кирила Олександровича, РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ", код ЄДРПОУ - 31731686, суму заборгованості у загальному розмірі 95 538.50 грн (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень 50 копійок), з яких 55 741.94 грн (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сорок одна гривні 94 копійок) основного боргу, 10 000.00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) пені, інфляційні втрати у розмірі 23 977.50 грн (двадцять три тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень 50 копійок), а також 3 % річних в розмірі 5 819.06 грн (п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 06 копійок). Судові витрати покладено на відповідача у справі. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Колесова Кирила Олександровича, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ", код ЄДРПОУ - 31731686, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривень 40 копійок).

До суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/739/26 від 28.01.2026), в якому він просить долучити до матеріалів справи докази понесення судових витрат на професійну допомогу та покласти судові витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс через розгляд справи №907/1243/25 у розмірі 8000.00 грн на відповідача ФОП Колесова К.О.

Ухвалою суду від 29.01.2026 клопотання про стягнення судових витрат, яке надійшло від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/739/26 від 28.01.2026 року), - прийнято до провадження. Постановлено здійснити розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін. Встановлено відповідачу строк у десять днів з моменту вручення даної ухвали для подання до суду заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення.

У поданій заяві позивач зазначає, що остаточний розмір судових витрат, які він поніс через розгляд даної справи судом становить 8000.00 грн.

Cудом встановлено, що правничу допомогу позивачу надавав адвокат Хитрук Наталія Ігорівна, що підтверджується зокрема ордером на надання правничої допомоги серії АІ №2038739 від 29 жовтня 2025 року.

16.04.2024 між позивачем та адвокатом Хитрук Наталією Ігорівною був укладений договір №16/04/24-1 про надання правової допомоги, згідно п. 1 якого, клієнт доручає, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту у обсягах, визначених додатками до цього договору.

Розділом 3 такого договору встановлено, що отримання винагороди за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.

При визначенні гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення.

Сторони домовились, що розмір гонорару встановлюється сторонами на підставі додатків до договору.

13.03.2025 між клієнтом на адвокатом було укладено додаткову угоду №28 до основного договору, якою сторони встановили, що такий договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 15 квітня 2026 року.

Також 01 вересня 2025 між даними сторонами було укладено додаткову угоду №36 до основного договору, відповідно до п. 1 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання здійснити представництво клієнта в господарському суді щодо спору між ТОВ "Євротранстелеком" та ФОП Колесовим К.О. про стягнення заборгованості за договором №12/2018/ЕТТ-МО про надання телекомунікаційних послуг від 12 грудня 2018 року.

Пунктом 3 такої додаткової угоди сторони визначили, що гонорар адвоката становить 2000.00 грн за годину надання послуг адвокатом, окрім випадків, визначених п. 5 додаткової угоди.

У пункті 4 сторони погодили наступний попередній розрахунок розміру гонорару адвоката: 1) ознайомлення із матеріалами справи, правовий аналіз матеріалів справи, збирання доказів по справі, підготовка відзиву - кількість затрачених годин 4 - 8000.00 грн.; 2) підготовка заперечення на відповідь на відзив - кількість затрачених годин 4 - 8000.00 грн.

Остаточний перелік послуг та вартість послуг адвоката визначається сторонами за результатами наданих послуг на підставі акту приймання - передачі наданих послуг та розрахунку розміру винагороди адвоката (п. 6 додаткової угоди).

Клієнт здійснює оплату гонорару протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання - передачі наданих послуг (п. 7).

Згідно з п. 14 додаткової угоди, послуги за договором вважаються наданими після підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Судом встановлено, що сторонами підписано 26.01.2026 акт приймання-передачі наданих послуг №30, відповідно до якого адвокатом були надані клієнту наступні послуги: послуги правової допомоги надані під час розгляду справи №907/1243/25 Господарським судом Закарпатської області. Вартість таких послуг визначена і погоджена сторонами складає - 8000.00 грн.

Також 26.01.2026 сторонами підписано додаток №1 до акту приймання - передачі наданих послуг №30 за договором, яким сторони погодили розрахунок розміру винагороди адвоката. Згідно такого розрахунку адвокатом були надані послуги клієнту - ознайомлення із матеріалами справи №907/1243/25, правовий аналіз матеріалів справи, збирання доказів по справі, підготовка позовної заяви - 4 години - 8000.00 грн. Сторони погодили, що остаточна вартість послуг, зазначених в п. 1 становить 8000.00 грн.

Платіжною інструкцією №476 від 27.01.2026 підтверджується сплата позивачем на користь адвоката Хитрук Н.І. 8000.00 грн із призначенням платежу - "оплата за послуги правової допомоги, надані під час розгляду справи №907/1243/25 згідно акту №30 від 26 січня 2026 року".

Судом також встановлено що позивач зазначав у своїй позовній заяві, що витрати на професійну правничу допомогу становлять - 18 500.00 грн, до яких відносяться підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, участь в одному судовому засіданні по справі. Остаточний розмір судових витрат та докази понесення судових витрат будуть подані позивачем протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення до суду не надав, хоча ухвала суду від 29.01.2026 була надіслана відповідачу рекомендованою міською поштою з повідомленням про вручення і отримана ним 04.02.2026, що підтверджується зокрема рекомендованим повідомленням про вручення, яке міститься в матеріалах справи.

Суд зазначає, що ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.

Відповідно до статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 1 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України). За змістом ч. 4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.126 ГПК України).

Згідно з ч. 5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинились.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки станом на день прийняття рішення суд не розглядав та не вирішував питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відтак це питання має бути вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення. Крім того, представник позивача на виконання п. ч. 3 ст. 129 ГПК України зробив відповідну про це заяву, яка вказана вище.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Визначаючи належні на правничу допомогу витрати, суд звертається до правових позицій, викладених у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, згідно якої "з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд звертається до подібних висновків Європейського суду з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду має дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 зі справи № 904/4507/18 зауважила, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, надані заявником докази, застосовуючи зазначені вище критерії розумності, розміру заявлених заявником до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, ціну позову, складність та значення для сторін цієї справи, суд зазначає, що загальний розмір витрат на правничу допомогу заявлений представником позивача, не є пропорційним до предмета спору. Суд також враховує, що дана справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, судові засідання у справі не проводились, відповідач також заяв по суті справи до суду не подавав.

Також, суд бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17).

Отже, суд, враховує той факт, що дана справа є малозначною і була призначена для розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 3 статті 12 ГПК України), відповідно, судові засідання не проводилися, суд вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати у загальній сумі 8000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, а тому їх відшкодування матиме надмірний характер.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у цій справі витрати позивача на професійну правничу допомогу, що заявлені в сумі 8000.00, підлягають розподілу між сторонами, компенсувавши позивачеві співмірну частину таких витрат на оплату послуг адвоката, яка належить стягненню з відповідача в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Клопотання про стягнення судових витрат, яке надійшло від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/739/26 від 28.01.2026 року) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Колесова Кирила Олександровича, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРАНСТЕЛЕКОМ", код ЄДРПОУ - 31731686, 01054, м. Київ, вулиця В`ячеслава Липинського, буд. 5, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000.00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Копію додаткового рішення направити сторонам у справі.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 18.02.2026 року.

Суддя П. Д. Пригуза