ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2026 р. Справа№ 910/2121/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

розглянувши у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 (повний текст складено 28.07.2025)

у справі №910/2121/25 (суддя Ю.М. Смирнова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К»

до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

про визнання договору оренди продовженим,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 у складі головуючого судді: Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Мальченко А.О. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 у справі №910/2121/25 залишено без змін.

26.01.2026 через підсистему «Електронний суд» представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000,00 грн.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 27.01.2026 вказану заяву передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статі 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» про ухвалення додаткової постанови, розгляд якої постановлено без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу у справі надати суду протягом 5 (п`яти днів) з дня отримання даної ухвали заперечення/письмові пояснення стосовно поданої позивачем заяви.

09.02.2026 від відповідача через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення проти заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з проханням відмовити у її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №910/2121/25, дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, колегія суддів наголошує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/353/19.

Колегією суддів установлено, що позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн (в разі проведення одного судового засідання), а в разі проведення двох судових засідань - 21 500,00 грн).

Після прийняття 20.01.2026 постанови Північним апеляційним господарським судом у даній справі адвокатом позивача Сабадин А.В., керуючись положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, 26.01.2026 через підсистему «Електронний суд» було подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій представниця просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 42 000,00 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі представницею позивача додано копії додатку №2 від 02.09.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги №7/Г від 28.01.2025, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Вишневий і партнери», додатку №3 від 16.10.2025 договору про надання професійної правничої допомоги №7/Г від 28.01.2025, додаткової угоди від 29.12.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги №7/Г від 28.01.2025, акти про надання професійної правничої допомоги від 16.09.2025, 17.10.2025, 04.11.2025, 10.11.2025, 11.11.2025, 20.01.2026, докази направлення цієї заяви з додатками стороні відповідача у справі через підсистему «Електронний суд».

У матеріалах справи міститься також копія договору про надання професійної правничої допомоги №7/Г від 28.01.2025, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Вишневий і партнери», ордеру про надання правничої допомоги позивачу адвокатом Сабадин А.В. серії АІ №1827334 від 21.02.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6332/10 від 08.12.2017.

Із поданих документів судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до пункту 1.1. Договору про надання професійної правничої допомоги №7/Г від 28.01.2025 (далі, Договір) клієнт (позивач) доручає, а Адвокатське об`єднання «Вишневий і партнери» приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу клієнта щодо визнання Договору №ДНП-2016-08/03 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 02.08.2016, укладений між Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К», продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Згідно з пунктом 3.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2025.

Додатковою угодою від 29.12.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги №7/Г від 28.01.2025 сторони досягли згоди продовжити строк дії, визначений пунктом 3.1. Договору, до 01.04.2026.

На виконання умов пункту 4.1. Договору між сторонами були укладені додаток №2 від 02.09.2025 та додаток №3 від 16.10.2025 до нього.

Відповідно до додатку №2 від 02.09.2025 сторони узгодили фіксовану вартість послуг Адвокатського об`єднання: складання, оформлення та подання відзиву на апеляційну скаргу КП «Київтранспарксервіс» - 10 500,00 грн; участь в судовому засіданні у справі - 5 500,00 грн за одне судове засідання.

Згідно з додатком №3 від 16.10.2025 сторони узгодили фіксовану вартість послуг Адвокатського об`єднання: складання, оформлення та подання заперечень на заяву Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив автолюбителів «Дніпровський» про вступ у справі в якості третьої особи - 7 500,00 грн.

Відповідно до пункту 4.4. Договору про надання професійної правничої допомоги №7/Г від 28.01.2025 за результатами надання професійної правничої допомоги на вимогу клієнта складається акт про надання професійної правничої допомоги. що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням професійної правничої допомоги і її вартість. Акт вручається клієнту або надсилається Адвокатським об`єднанням шляхом його направлення на електронну пошту, указану клієнтом у договорі або поштою рекомендованим чи цінним листом.

Згідно з актами про надання професійної правничої допомоги від 16.09.2025, 17.10.2025, 04.11.2025, 10.11.2025, 11.11.2025, 20.01.2026 Адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв послуги правничої допомоги на загальну суму 43 000,00 грн, з яких: складання, оформлення та подання відзиву на апеляційну скаргу КП «Київтранспарксервіс» - 10 500,00 грн; складання, оформлення та подання заперечень на заяву Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив автолюбителів «Дніпровський» про вступ у справі в якості третьої особи - 7 500,00 грн; прийняття участі у судовому засіданні у справі - 5 500,00 грн; складання, оформлення та подання додаткових заперечень на заяву Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив автолюбителів «Дніпровський» про вступ у справі в якості третьої особи - 7 500,00 грн; складання, оформлення та подання заперечень на заяву Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив автолюбителів «Слобідський» про вступ у справі в якості третьої особи - 6 500,00 грн; прийняття участі 20.01.2026 у судовому засіданні у справі - 5 500,00 грн.

Отже, як вбачається із наданих позивачем документів, за наслідками розгляду справи в суді апеляційної інстанції згідно з Договором позивачу були надані послуги з правничої (правової) допомоги на загальну суму 43 000,00 грн. Водночас, позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення заявлено до стягнення з відповідача 42 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, висновки якої враховуються судом згідно частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, як уже наголошувалось, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Подані позивачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідні докази згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, 09.02.2026 відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» заперечення проти ухвалення додаткового рішення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх неспіврозмірність з предметом позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані позивачем до матеріалів справи докази понесення витрат на професійну правничу допомогу та висловлені відповідачем заперечення, колегія суддів, керуючись такими критеріями визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до предмета позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, вважає заявлену позивачем до стягнення з відповідача суму витрат на правничу допомогу в розмірі 42 000,00 грн під час апеляційного перегляду справи завищеною.

Суд у даному контексті враховує, що апеляційна скарга відповідача є незначною за обсягом, доводи скаржника фактично зводяться лише до викладення змісту принципу «свободи договору», у свою чергу зі змісту відзиву на апеляційну скаргу не вбачається додаткового комплексного та усестороннього вивчення адвокатом позивача юридичної природи спірних правовідносин. Правова позиція сторін та, зокрема, позивача, в суді апеляційної інстанції не змінювалася, адвокатом позивача (який також представляв інтереси позивача в суді першої інстанції) не потрібно було вивчати додаткові джерела права та законодавство, що регулює спір у справі, відзив на апеляційну скаргу фактично містить узагальнену позицію позивача у справі, яка наводилася ним ще в суді першої інстанції.

Крім того, суд враховує, що подання Обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив автолюбителів «Дніпровський» та Обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив автолюбителів «Слобідський» заяв про вступ у справу в якості третіх осіб відбувалося поза сферою контролю відповідача, який, у свою чергу, також проти їх задоволення під час апеляційного перегляду справи заперечував.

З огляду на встановлене та враховуючи подані відповідачем заперечення проти стягнення з нього судових витрат позивача на правничу допомогу, принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, обсяг доказів, що підлягали вивченню та аналізу, зважаючи на рівень складності справи, суд доходить висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» про розподіл судових витрат на правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 у даній справі підлягає частковому задоволенню на загальну суму 10 000,00 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 32 000,00 грн (42 000,00 грн - 10 000,00 грн) суд відмовляє.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 у справі №910/2121/25 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (01054, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6, ідентифікаційний код 35210739) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» (02068, місто Київ, вул. Ахматової Анни, будинок 7/15, офіс 5, ідентифікаційний код 39771134) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Видати наказ.

В іншій частині у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен-К» відмовити.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/2121/25 повернути до місцевого господарського суду.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко