ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/1920/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Ісмаілова А.Н.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв - не з`явився

від відповідача: Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса - не з`явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізичної особи-підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м. Миколаїв - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 року суддя першої інстанції Малярчук І.А. повний текст складено 07.11.2025

у справі № 916/1920/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв

до відповідача: Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізичної особи-підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м. Миколаїв

про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

15.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізичної особи-підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м. Миколаїв про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на переконання позивача, відповідач дійшов помилкового висновку про вчинення останнім порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.05.2025 відкрито провадження у справі №916/1920/25, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.07.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв від 10.06.2025 за вх.№ 18294/25 про залучення третьої особи до участі у справі №916/1920/25 та залучено до участі у справі №916/1920/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фізичну особу-підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 року у справі №916/1920/25 відмовлено повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізичної особи-підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м. Миколаїв про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу. Витрати по сплаті судового збору покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що узгодження (координація) поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСНАБ», м.Миколаїв та Фізичної особи - підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м.Миколаїв при підготовці до участі та участі в аукціоні свідчить про те, що Добрушкін Михайло Едуардович не мав наміру отримати перемогу в аукціоні та не намагався конкурувати з позивачем, а був «технічним» учасником. Незмінюваність вартості початкових пропозицій учасників аукціону на всіх раундах аукціону свідчить про їх обізнаність щодо цінових пропозицій один одного та, оскільки основним критерієм обрання Акціонерним товариством «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» переможця є ціна, дозволило саме позивачу здобути перемогу на аукціоні.

За наведених обставин господарський суд дійшов висновку, що рішення № 65/80-04/2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі є правомірним, прийнятим на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому у позові відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв з рішенням суду першої інстанції не погодилося, тому звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 по справі № 916/1920/25 та прийняти нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізичної особи-підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м. Миколаїв про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом не враховано те, що саме Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Для планування закупівель та підготовки до проведення закупівель замовники можуть проводити попередні ринкові консультації з метою аналізу ринку, у тому числі, запитувати й отримувати рекомендації та інформацію від суб`єктів господарювання. Такі рекомендації та інформація можуть використовуватися замовником під час підготовки до проведення закупівлі, якщо вони не призводять до порушення закону. Разом з тим, примірна методика визначення очікуваної вартості предмета закупівлі, що затверджена наказом Мінекономрозвитку від 18.02.2020 № 275 (зі змінами) містить методи визначення очікуваної вартості товарів/ послуг, зокрема, метод порівняння ринкових цін.

Апелянт зазначає, що законодавство передбачає, що замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем процедури закупівлі та тендерна пропозиція якого визнана найбільш економічно вигідною.

Найбільш економічно вигідна тендерна пропозиція/пропозиція - тендерна пропозиція/пропозиція, що визнана найкращою за результатами оцінки тендерних пропозицій/пропозицій відповідно до статті 29 Закону. При цьому, оцінка тендерних пропозицій/пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, шляхом застосування електронного аукціону.

Крім цього, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі, ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/ або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. При цьому, підстави для відміни тендеру чи визнання тендеру таким, що не відбувся визначені відповідними нормами Закону України «Про публічні закупівлі» та є вичерпними. Аналогічне роз`яснення міститься на сайті Міністерства економіки України.

Скаржник зауважує, що зі змісту цінових пропозицій вбачається, що у чотирьох інших учасників цих торгів початкова ціна була запропонована значно вища, ані ж у позивача (1 389 662 грн 40 коп.) та вказана ціна була менша, ніж та, що була прийнятна для замовника. Відміна Торгів 1 та наявність ще чотирьох учасників разом з позивачем та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м. Миколаїв взагалі виключає будь-які антиконкурентні узгоджені дії. Не відповідає дійсності зазначене в Рішення й про те, що Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м.Миколаїв був «технічним» учасником, адже не змінював вартості початкової пропозиції. З інформації, що розміщена на сайті вбачається, що всі учасники торгів змінювали початкову пропозицію, у тому числі, і скаржник, і третя особа.

Стосовно Торгів 2, скаржник зауважує, що згідно протоколу засідання тендерного комітету Акціонерного товариства «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» щодо відкритих торгів №644 від 15.12.2021 визначено переможцем позивача, з ціновою пропозицією 1 214 797 грн 92 коп. з ПДВ.

Апелянт стверджує, що незміна вартості початкової пропозиції не свідчить про «технічність» будь-якого з учасників, адже початкова ціна, що була запропонована скаржником та третьою особою менша, ніж заявлена замовником та прийнятна для нього.

Стосовно Торгів 3, скаржник зауважує, що згідно протоколу засідання тендерного комітету Акціонерного товариства «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» щодо відкритих торгів №247/22 від 21.11.2022, визначено переможцем Фізичну особу - підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м.Миколаїв з ціновою пропозицією 599 772 грн 15 коп без ПДВ. Зі змісту цінових пропозицій вбачається, що у двох інших учасників цих торгів початкова ціна була запропонована значно вища, ані ж у позивача та вказана ціна була менша ніж та, що була прийнятна для замовника. А відміна Торгів 1 та наявність це чотирьох учасників разом з позивачем та Фізичною особою - підприємцем Добрушкін Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв взагалі виключає будь-які антиконкурентні узгоджені дії.

На думку скаржника, це свідчить, що Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м. Миколаїв не був «технічним» учасником, адже змінював вартість початкової пропозиції, натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЕЛЕКТРО» в цих торгах не змінював вартість початкової пропозиції, але ані суд, ані відповідач не розглядав таке питання, виходячи з критерію «змінність/не змінність вартості початкової пропозиції» щодо «технічності» цього учасника.

На підставі вищезазначеного, вбачається, що замовник досяг результату: закупівля товару за торгами 2, торгами 3 відбулась за ціною менше від очікуваної вартості, що свідчить про справжню конкуренцію між учасниками (всіма!) за вказаними процедурами торгів та відсутність антиконкурентних узгоджених дій, які б були направлені на спотворення результатів проведених торгiв (тендеру); а відміна Торгів 1 - взагалі виклює можливість наявності спотворення результатів торгів та свідчить також про відсутність антиконкурентних узгоджених дій, які б були направлені на спотворення результатів проведених торгiв (тендеру) та більш того, у замовника не було законодавчих підстав відмінити та/або скасувати проведені торги.

Виходячи із зазначеного, апелянт вважає, що місцевий господарський суд помилково встановив факт того, що позивач та третя особа не змінювали вартість початкової пропозиції та прийшов до хибного висновку про те, що «змінність/не змінність вартості початкової пропозиції» свідчить про «технічність» учасників торгів та саме незмінюваність вартості початкових пропозицій учасників аукціону на всіх раундах аукціону свідчить про їх обізнаність щодо цінових пропозицій один одного, за таких умов, що найменше Товариство з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЕЛЕКТРО» в цих торгах повинен був бути співвідповідачем. Вказане свідчить не лише про відсутність домовленості між позивачем та Фізичною особою - підприємцем Добрушкін Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв, але й тим більше про те, що предметом такої домовленості був саме зміст цінових пропозицій (оскільки саме завдяки найнижчій запропонованій ціні забезпечується перемога учасника у аукціоні).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв на рішення Господарського суду Одеської області від у справі №916/1920/25, справу призначено до судового розгляду.

12.12.2025 року через підсистему "Електронний суд" до Південно-західного апеляційного господарського суд від Південного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України, м. Одеса надійшов відзив, в якому відповідач просив суд залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСНАБ», м.Миколаїв без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 у справі № 916/1920/25 без змін.

Відповідач зазначає, що предметом доказування у справі № 65/80-04/2024 мало місце вчинення антиконкурентних узгоджених дій під час Торгів 1-3, у яких приймали участь Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСНАБ», м.Миколаїв та Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м. Миколаїв, оцінка доказів здійснювалась у їх сукупності та взаємозв`язку, також встановлена пов`язаність вказаних суб`єктів господарювання, відсутність між ним конкуренції, скоординована та узгоджена діяльність під час участі у Торгах 1-3.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСНАБ», м.Миколаїв у апеляційній скарзі наводить аналіз цінових пропозицій поданих учасниками Торгів 1-3, що, на його думку, і свідчить про відсутність домовленостей між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСНАБ», м.Миколаїв та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв під час проведення Торгів1-3.

Щодо змісту цінових пропозицій та їх формування, відповідач наголошує, що вчинення суб`єктами господарювання узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, є окремим складом порушення законодавства про захист економічної конкуренції, і спосіб його доведення не передбачає здійснення дослідження ринку певного товару та його учасників; такі категорії, як «цінова складова пропозиції», «предмет економічного походження» не є предметом доказування у справах про антиконкурентні узгоджені дії на торгах.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 03.03.2020 у справі №907/284/19.

Також, відповідач зазначає, що наявні в матеріалах справи № 65/80-04/2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції докази у своїй сукупності свідчать про узгодження поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСНАБ», м.Миколаїв та Фізичної особи підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м.Миколаїв з метою участі у Торгах 1-3.

Отже, відповідач вважає, що досліджені докази у сукупності свідчать про те, що узгодження пропозицій конкурсних Торгів 1-3 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСНАБ», м.Миколаїв та Фізичної особи - підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м.Миколаїв усунуло конкуренцію та змагальність між останніми, і як наслідок, призвело до спотворення конкурентного середовища при виборі замовником кращої пропозиції, яка можлива лише при справжніх умовах змагальності, чим порушено право Акціонерного товариства «МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО» на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

Відзив долучено до матеріалів справи.

В судове засідання представники учасників справи не з`явилися про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки про електронну доставку ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до судового розгляду на його електронного кабінету.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом апеляційної інстанції вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв на рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 року у справі № 916/1920/25 є такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Рішенням колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу постановлено:

1) визнати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" та Фізична особа-підприємець Добрушкін Михайло Едуардович вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), проведених на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель Prozorro: -АТ "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" (ідентифікаційний код юридичної особи 23399393) на закупівлю "Кабелі, блоки, клеми, кріплення, наконечники, промланки, затискачі, скоби, штекери, вушки, розетки, виделки, серьги, вузли кріплення, клемники, колодки, подовжувач, роз?ємні пари, роз?єми Rj-45 (ІП 21,2.3, ІГ 2.1.2.4), розетки розгалужувальні Rj-45 (ІП 2.1.2,4)" відповідно до ідентифікатора закупівлі UA-2020-04-14-003300-b;

2) ???за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" штраф у розмірі 68 000 грн;

3) за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на Фізичну особу-підприємця Добрушкіна Михайла Елуардовича штраф у розмірі 68 000 грн;

4) визнати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" та Фізична особа-підприємець Добрушкін Михайло Едуардович вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення - результатів торгів (тендерів), проведених на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель Prozorro: - АТ "МИКОЛАІВОБЛЕНЕРГО" на закупівлю "Електророзподільні кабелі" відповідно до ідентифікатора закупівлі UA-2021-11-02-003373-а;

5) за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" штраф у розмірі 68 000 грн;

6) за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накласти на Фізичну особу-підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича штраф у розмірі 68 000 грн;

7) визнати, що Товариство з обмеженою, відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" та Фізична особа-підприємець Добрушкін Михайло Едуардович вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), проведених на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель Prozorro: - АТ "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" на закупівлю "Реле" відповідно до ідентифікатора закупівлі UA 2022-11-03-010508-a;

8) за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначені у пункті 5 резолютивної частини цього рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" штраф у розмірі 68 000 грн;

9) за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 5 резолютивної частини цього рішення, накласти на Фізичну особу-підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича штраф у розмірі 68 000 грн.

Додатком №1 до рішення колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 є інформація щодо використання однієї ІР-адреси під час подання податкової звітності в Головне управління ДПС в Миколаївській області Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем.

Додатком №2 до рішення колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 є інформація щодо IP-адреси, з якої Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" та Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович здійснювали вхід до електронного кабінету системи дистанційного обслуговування рахунків.

Додатком №3 до рішення колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 є візуальне відображення сертифікатів якості виданих в один день та з незначною різницею в номерах.

Додатком №4 до рішення колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 є властивості файлів.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ" було отримано рішення комісії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 - 13.05.2025.

Витягом з розпорядження адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.07.2025 №65/121-рп/к у справі №65/80-04/2024 змінено нумерацію резолютивної частини рішення від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 на вірну.

Протоколом засідання тендерного комітету Акціонерного товариства "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" щодо відміни відкритих торгів від 10.07.2024 №245 відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIІI відмінено відкриті торги на закупівлю товарів за кодом ДК 021:2015: 31220000-4 (Кабелі, блоки, клеми, кріплення, наконечники, промланки, затискачі, скоби, штекери, вушки, розетки, виделки, серьги, вузли кріплення, клемники, колодки, подовжувач, роз`ємні пари, роз`єми Rj-45 (ІП 2.1.2.3, ІП 2.1.2.4), розетки розгалужувальні Rj-45 (ІП 2.1.2.4)) (ідентифікатор закупівлі UA-2020-04-14-003300-b).

Інших належних та допустимих доказів щодо спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, матеріали справи не містять.

Предметом розгляду у даній справі є визнання недійсним рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

В даному випадку є підстави для розгляду справи по суті, оскільки позивач звернувся до суду за захистом свого права та законного інтересу, яке вважає порушеним відповідачем.

Згідно ст. 1, 2 Закону України „Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу АМКУ обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються Законом України „Про захист економічної конкуренції", іншими актами законодавства і полягають, зокрема, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, визначених розділом VII Закону України „Про захист економічної конкуренції-" та Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 №169 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22.07.1998 за №471/2911 (надалі - Правила).

Відповідно до ст.3 Закону України „Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Частинами 1, 2 ст.12 Закону України „Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Оскаржуване у даній господарській справі рішення прийняте відповідачем у відповідності до Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Як визначено у ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України "Про захист економічної конкуренції" цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Згідно ст.1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкт господарювання - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб`єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб`єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання.

За положеннями ч. 1 ст. 2 "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (п. 1 ч. 1 ст. 50 Закон України "Про захист економічної конкуренції").

Статтею 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: 1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; 2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; 3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; 4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; 5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; 6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; 7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; 8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин. Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності). Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закон України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Згідно ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно ч. 13 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Так, як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище за текстом постанови, рішенням Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу:

визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м.Миколаїв вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), проведених на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель Prozorro: Акціонерного товариства "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" на закупівлю "Кабелі, блоки, клеми, кріплення, наконечники, промланки, затискачі, скоби, штекери, вушки, розетки, виделки, серьги, вузли кріплення, клемники, колодки, подовжувач, роз`ємні пари, роз`єми RJ-45 (ІП 2.1.2.3, ІП 2.1.2.4), розетки розгалужувальні Rj-45 (ІП 2.1.2.4)" відповідно до ідентифікатора закупівлі UA-2020- 04-14-003300-b., та за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункт 1 резолютивної частини рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв штраф у розмірі 68 000 грн;

визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізична особа підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м.Миколаїв вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), проведених на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель Prozorro: Акціонерного товариства "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" на закупівлю "Електророзподільні кабелі" відповідно ідентифікатора закупівлі UA-2021-11-02-003373-а, та за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Микоалїв штраф у розмірі 68 000 грн;

визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м.Миколаїв вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), проведених на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель Prozorro: - Акціонерного товариства "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" на закупівлю "Реле" відповідно до ідентифікатора закупівлі UA-2022-11-03-010508-а, та за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 5 резолютивної частини рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв штраф у розмірі 68 000 грн.

Вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв антиконкурентних узгоджених дій встановлено Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України за сукупністю обставин, а саме: у торгах за ідентифікатором закупівлі UA-2021-11-02-003373-а встановлено: використання однієї ІР-адреси під час подання податкової звітності; використання однієї ІР-адреси під час входу до системи дистанційного обслуговування рахунків; пов`язаність через юридичну особу; наявність фінансово-господарських відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв; спільні властивості файлів; у торгах за ідентифікатором закупівлі UA-2021-11-02-003373-а встановлено: використання однієї ІР-адреси під час подання податкової звітності; використання однієї ІР-адреси під час входу до системи дистанційного обслуговування рахунків; пов`язаність через юридичну особу; наявність фінансово-господарських відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв; спільні властивості файлів.

Змагальність під час Торгів забезпечується таємністю інформації.

Зі змісту статей 1, 5, 6 Закону змагальність учасників Торгів передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

Схожа за змістом правова позиція щодо змагальності в контексті та змісту ст. 1, 5, 6 Закону є сталою та послідовною і висловлена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 13.03.2018 зі справи № 924/381/17, від 12.06.2018 зі справи № 922/5616/15, від 18.10.2018 зі справи № 916/3214/17, від 18.12.2018 зі справи № 922/5617/15, від 05.03.2020 зі справи №924/552/19, від 11.06.2020 зі справи № 910/10212/19, від 22.10.2019 зі справи № 910/2988/18, від 05.08.2018 зі справи № 922/2513/18, від 07.11.2019 зі справи № 914/1696/18, від 02.07.2020 зі справи № 927/741/19.

Отже, змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації, а змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, 6 Закону передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією. У цьому випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

Крім цього, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень АМК не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, але при цьому зобов`язані перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм (правова позиція, викладена у низці постанов Верховного Суду, у тому числі, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/23000/17).

Суд не втручається у дискрецію АМК поза межами перевірки за наявними підставами, які передбачені у статті 59 Закону № 2210. Водночас, суди можуть контролювати як відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і узгодженість рішень/дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи, наявними ресурсами тощо. Отже, у разі звернення позивача до суду з вимогою про оскарження рішення/дій АМК саме на суд покладено обов`язок перевірки дотримання органами АМК вимог законодавства та здійснення ними рішення/дій на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.10.2021 у справі №922/1865/20).

У постановах від 07.03.2024 у справі № 910/2323/23 та від 11.02.2026 у справі №916/565/25 Верховний Суд дійшов висновку, що закон не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції. Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність / відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України. Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку, що для визнання Антимонопольним комітетом України порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі.

З огляду на встановлені відповідачем у рішенні від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 дії позивача та третьої особи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізична особа - підприємства Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв узгодили свою поведінку під час участі в аукціоні, замінивши ризик, який породжує конкуренцію, на координацію своєї економічної поведінки, що спрямоване на усунення, недопущення конкуренції під час проведення аукціону. Зазначене свідчить про наявність попередніх узгоджених дій та спрямованості цих дій на усунення або недопущення конкуренції, спотворення результатів аукціону, вказує в сукупності на те, що позивач у процесі підготовки та участі в аукціоні діяв не самостійно, а узгоджував свої дії з Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв, тобто, ці учасники не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою конкуренції.

Колегія суддів погоджується з твердженням місцевого господарського суду, що внаслідок таких дій позивача та третьої особи конкурентне середовище між ними було відсутнє (усунуто), тобто, не створено конкурентне середовище під час участі Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізичної особи - підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м.Миколаїв при підготовці до участі та участі в аукціоні, а також не дотримано принципу добросовісної конкуренції серед учасників.

Таким чином, колегія суддів вважає, що досліджені докази у сукупності свідчать про те, що узгодження пропозицій усунуло конкуренцію та змагальність між учасниками, і, як наслідок, призвело до спотворення конкурентного середовища при виборі замовником кращої пропозиції, яка можлива лише при справжніх умовах змагальності, чим було порушено право Акціонерного товариства "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

Якщо учасники самостійно та на власні вподобання готують документи, які входять до складу пропозицій, наявність спільних особливостей в оформленні документів та інших сукупних обставин, зазначених відповідачем в рішенні виключається.

Змагання при проведенні аукціону забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників аукціону з огляду на приписи Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників аукціону та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсного аукціону окремо, без обміну інформацією.

Така змагальність виключає досліджену в рішенні Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024 нехарактерну сукупність обставин щодо антиконкурентних узгоджених дій між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв, які наведені відповідачем у рішенні Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2025 №65/45-р/к у справі №65/80-04/2024, що свідчить про узгоджену поведінку позивача з третьою особою, що призвело до спотворення результатів аукціону.

Про узгодження (координацію) поведінки Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв при підготовці до участі та участі в аукціоні додатково свідчить те, що Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м.Миколаїв не мав наміру отримати перемогу в аукціоні та не намагався конкурувати з позивачем та був "технічним" учасником. Незмінюваність вартості початкових пропозицій учасників аукціону на всіх раундах аукціону свідчить про їх обізнаність щодо цінових пропозицій один одного та, оскільки основним критерієм обрання Акціонерним товариством "МИКОЛАЇВОБЛЕНЕРГО" переможця є ціна, дозволило саме позивачу здобути перемогу на аукціоні.

Отже, судова колегія погоджується з правомірним висновком місцевого господарського суду, що наявні у матеріалах справи та встановлені фактичні обставини у своїй сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про узгодження (координацію) дій Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізичної особи - підприємця Добрушкіна Михайла Едуардовича, м.Миколаїв.

З огляду на вищезазначене, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м.Миколаїв під час підготовки документів для участі у торгах, діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель за Законом України "Про публічні закупівлі". Узгодивши свою поведінку та свої тендерні пропозиції позивач та Фізична особа - підприємець Добрушкін Михайло Едуардович, м.Миколаїв тим самим усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже, спотворили результат проведених замовником торгів, порушивши право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що докази спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами) наведено АМК у Рішенні АМК, які (докази) з належною повнотою досліджено судом першої інстанції.

Отже, враховуючи викладене та встановлені судом першої інстанції обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, місцевий господарський суд дійшов заснованого на законі висновку про відсутність підстав для визнання рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/45-р/к від 06.05.2025, прийнятого за результатами розгляду справи №65/80-04/2004 недійсним на підставі статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги доводи скаржника щодо залучення у справу, зокрема, співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЕЛЕКТРО», оскільки, відповідно до правового висновки Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.09.2022 у справі № 910/17126/19, вбачається, що відповідальність за порушення антимонопольно-конкурентного законодавства має індивідуальний характер; відповідно рішення органу Антимонопольного комітету України, у тому числі, й те, яке стосується притягнення особи до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій з іншими особами (особою), зацікавлена особа має право оскаржити лише стосовно себе; вимога про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України розглядається судом лише в тих частинах, які стосуються позивача (позивачів) у справі.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги в цій частині фактично зводяться до вільного бачення скаржником можливості застосування положень статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у спірних правовідносинах.

У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями статті 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж.К. та інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини наголосив, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей", тобто суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

У процесі розгляду справ господарські суди мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення Антимонопольним комітетом України обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у рішенні Антимонопольного комітету України, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, та збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.09.2019 у справі №910/13306/18.

Суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) Антимонопольного комітету України поза межами перевірки за критеріями, визначеними у статті 19 Конституції України та статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд зазначає, що Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у межах визначених законом повноважень та відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції у рішенні №65/57-р/к від 01.08.2024, прийнятому за результатами розгляду справи № 65/80-04/2024, зазначено низку належних доказів спотворення Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізичною особою - підприємцем Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв результатів торгів, правильно кваліфіковано їх антиконкурентні узгоджені дії та в результаті встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції застосовано передбачені Законом України "Про захист економічної конкуренції" заходи відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Водночас, у матеріалах справи відсутні та скаржником ані до місцевого господарського суду, ані до суду апеляційної інстанції не подано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність визначених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання протиправним та скасування рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/45-р/к від 06.05.2025 або спростовував би правомірність і обґрунтованість висновків оскаржуваного рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України стосовно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м.Миколаїв та Фізична особа - підприємець Добрушкіним Михайлом Едуардовичем, м.Миколаїв допустили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

За таких обставин, визначених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", як було зазначено вище за текстом постанови, підстав для скасування рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/45-р/к від 06.05.2025, прийнятого за результатами розгляду справи № 65/80-04/2004 колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для скасування Рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/45-р/к від 06.05.2025 року та відмову у задоволенні позову, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.

У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаїв на рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 року у справі № 916/1920/25 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСНАБ", м. Миколаївна рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 року у справі №916/1920/25 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 року у справі № 916/1920/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодекс України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.02.2026 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Я.Ф. Савицький
А.І. Ярош