ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1384/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д.

за участю секретаря судового засідання Повідайчик Т.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу

за позовом: Департаменту економічної політики Львівської обласної державної адміністрації, код ЄДРПОУ - 38557560, 79008, Львівська область, м. Львів, вул. В. Винниченка, буд. 18,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, 89421, Закарпатська область, Ужгородський район, село Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9,

про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог.

Департамент економічної політики Львівської обласної державної адміністрації, код ЄДРПОУ - 38557560, звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, з позовними вимогами стягнення з відповідача на свою користь 37 834.50 грн - попередньої оплати за договорами поставки №СКЗ-0096 від 17.10.2023, №СКЗ-00679 від 01.11.2024, №СКЗ-00750 від 19.12.2024 року.

Обґрунтування позовних вимог:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке.

1) Між сторонами спору виникли договірні відносини на підставі аналогічних за змістом договорів поставки №СКЗ-0096 від 17.10.2023, №СКЗ-00679 від 01.11.2024 та №СКЗ-00750 від 19.12.2024, згідно з якими постачальник зобов`язався передати покупцю у власність товари "Паливно-мастильні матеріали (бензин А-95) за довірчими документами скретч-картками, а покупець прийняти і сплатити такий товар вартістю, у порядку та на умовах, визначених договором та згідно з накладними на товар.

2) За договором поставки №СКЗ-0096 від 17.10.2023 - відповідно до пунктів 1.1., 1.3, 3.1, 3.2. договору ТОВ "Волинь НПП" прийняло на себе зобов`язання передати позивачу у власність товар (бензин А-95) у кількості 880 літрів, ціна за літр якого, згідно видаткової накладної на товар від 17.10.2023 становить 54.00 грн з ПДВ, на загальну суму 47 520.00 грн, а позивач зобов`язався сплатити і прийняти товар.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №554 від 18.10.2023 департамент перерахував товариству 47 520.00 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 17.10.2023 року. Згідно відповідної видаткової накладної постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 880 літрів бензину А-95 на суму 47 520.00 грн.

Відповідач порушив умови договору, виконавши свої зобов`язання частково: фактична поставка склала 720 літрів бензину А-95 на суму 38 880.00 грн, що підтверджується касовими чеками терміналів АЗС Постачальника.

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, відповідачем не передано, становить - бензин А-95 в кількості 160 літрів на суму 8640.00 грн.

3) За договором поставки №СКЗ-00679 від 01.11.2024 - відповідно до пунктів 1.1., 1.3, 3.1, 3.2. договору ТОВ "Волинь НПП" прийняло на себе зобов`язання передати позивачу у власність товар (бензин А-95) у кількості 250 літрів, ціна за літр якого, згідно видаткової накладної на товар від 01.11.2024 становить 51.99 грн з ПДВ, на загальну суму 12 997,50 грн, а позивач зобов`язався сплатити і прийняти товар.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №382 від 05.11.2024 департамент перерахував товариству 12 997,50 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 01.11.2024 року. Згідно відповідної видаткової накладної постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 250 літрів бензину А-95 на суму 12 997,50 грн.

Відповідач порушив умови договору, не виконавши свої зобов`язання повністю.

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, а відповідачем не передано становить - бензин А-95 в кількості 250 літрів на суму 12 997,50 грн.

4) За договором поставки №СКЗ-00750 від 19.12.2024 - відповідно до пунктів 1.1., 1.3, 3.1, 3.2. договору ТОВ "Волинь НПП" прийняло на себе зобов`язання передати позивачу у власність товар (бензин А-95) у кількості 300 літрів, ціна за літр якого, згідно видаткової накладної на товар від 19.12.2024 становить 53.99 грн з ПДВ, на загальну суму 16 197,00 грн, а позивач зобов`язався сплатити і прийняти товар.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №481 від 24.12.2024 департамент перерахував товариству 16 197,00 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 19.12.2024 року. Згідно відповідної видаткової накладної постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 300 літрів бензину А-95 на суму 16 197,00 грн.

Відповідач порушив умови договору, не виконавши свої зобов`язання повністю.

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, а відповідачем не передано становить - бензин А-95 в кількості 300 літрів на суму 16 197.00 грн.

5) Загальна сума позовних вимог за непоставлений товар (сума попередньої оплати, що підлягає поверненню) складає - 37 834.50 грн, стягнення якої і є предметом розгляду у даній справі.

Правова позиція відповідача у справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча був своєчасно та в належний спосіб повідомлений про відкриття провадження у справі. Так, ухвала суду від 12.12.2025 була направлена до електронного кабінету відповідача та отримана ним 15.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про необхідність явки в підготовче судове засідання та подачі відзиву.

Відповідно до правової доктрини та ст. 2 та ст. 14 ГПК України суд керується засадами диспозитивності при здійсненні господарського судочинства.

Учасникам справи процесуальний закон покладає тягар доказування на сторони, надаючи їм право виявляти процесуальну активність та ініціативу у розвитку процесу для досягнення мети правосуддя.

Кожна сторона справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, яких суд вважає достатніми для ухвалення судового рішення.

Суд виходить з презумпції правомірності правочину на підставі якого виникли правовідносини та обставин, оскільки відповідач, не зважаючи на вимоги господарського суду, без поважних причин відзиву не подав та не заперечив обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідач згідно правил ст. 165 ГПК України позбавляється права заперечувати проти таких обставини під час розгляду справи по суті.

Процесуальні дії суду.

Ухвалою суду від 12.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судом.

Судом встановлено, що дійсно 17.10.2023 між сторонами спору був укладений договір поставки №СКЗ-0096, відповідно до п. 1.1. якого, постачальник (відповідач у справі) приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець (позивача у справі) зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару - Бензин А-95 (п. 1.2. договору).

Одиниця вимірювання - літр (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 1.5. договору, відпуск в АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару.

Загальна сума договору - 47 520.00 грн (п. 3.2. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачені наступні умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар.

Строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки) (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 6.3. договору, постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 договору.

Судом встановлено, що такий договір підписано уповноваженими представниками сторін.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №554 від 18.10.2023 департамент перерахував товариству 47 520.00 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 17.10.2023 року. Згідно відповідної видаткової накладної від 17.10.2023 постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 880 літрів бензину А-95 на суму 47 520.00 грн.

Відповідач порушив умови договору, виконавши свої зобов`язання частково: фактична поставка склала 720 літрів бензину А-95 на суму 38 880.00 грн, що підтверджується касовими чеками терміналів АЗС Постачальника (а. с. 23 - 25).

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, відповідачем не передано, становить - бензин А-95 в кількості 160 літрів на суму 8640.00 грн.

Також, 01.11.2024 між сторонами спору був укладений договір поставки №СКЗ-00679, відповідно до п. 1.1. якого, постачальник (відповідач у справі) приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець (позивача у справі) зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару - Бензин А-95 (п. 1.2. договору).

Одиниця вимірювання - літр (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 1.5. договору, відпуск в АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару.

Загальна сума договору - 12 997.50 грн (п. 3.2. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачені наступні умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар.

Строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки) (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 6.3. договору, постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 договору.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №382 від 05.11.2024 департамент перерахував товариству 12 997,50 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 01.11.2024 року. Згідно відповідної видаткової накладної від 01.11.2024 постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 250 літрів бензину А-95 на суму 12 997,50 грн.

Відповідач порушив умови договору, не виконавши свої зобов`язання повністю.

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, а відповідачем не передано становить - бензин А-95 в кількості 250 літрів на суму 12 997.50 грн.

Також, 19.12.2024 між сторонами спору був укладений договір поставки №СКЗ-00750, відповідно до п. 1.1. якого, постачальник (відповідач у справі) приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець (позивача у справі) зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару - Бензин А-95 (п. 1.2. договору).

Одиниця вимірювання - літр (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 1.5. договору, відпуск в АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару.

Загальна сума договору - 16 197.00 грн (п. 3.2. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачені наступні умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар.

Строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки) (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 6.3. договору, постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 договору.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №481 від 24.12.2024 департамент перерахував товариству 16 197,00 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 19.12.2024 року. Згідно відповідної видаткової накладної від 19.12.2024 постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 300 літрів бензину А-95 на суму 16 197,00 грн.

Відповідач порушив умови договору, не виконавши свої зобов`язання повністю.

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, а відповідачем не передано становить - бензин А-95 в кількості 300 літрів на суму 16 197.00 грн.

Загальна сума позовних вимог за непоставлений товар (сума попередньої оплати, що підлягає поверненню) складає - 37 834.50 грн, стягнення якої є предметом розгляду у даній справі.

Судом встановлено, що актом №1 від 17.06.2025, актом №2 від 17.06.2025, актом №3 від 17.06.2025 підтверджується відсутність бензину А-95 та невиконання зобов`язань постачальником за договорами поставки СКЗ-0096 від 17.10.2023, СКЗ-00679 від 01.11.2024 та СКЗ-00750 від 19.12.2024, укладених між сторонами даного спору.

Також судом встановлено, що позивачем направлялись відповідачу претензії від 01.07.2025 та від 24.10.2025 про повернення грошових коштів (попередньої оплати за договорами поставки) у загальному розмірі 37 834.50 грн.

В матеріалах справи також міститься акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.10.2025 року відповідно до якого залишок на 01.10.2025 становить 37 834.50 грн.

Мотивувальна частина.

Правове обґрунтування і оцінка (висновки) суду.

Так, між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 691, ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до приписів статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, статтею 693 ЦК України передбачено право покупця вимагати повернення передоплати від продавця за умови прострочення виконання зобов`язання з постачання Товару.

Мотивована оцінка судом аргументів учасників справи.

Судом встановлено, що дійсно 17.10.2023 між сторонами спору був укладений договір поставки №СКЗ-0096, відповідно до п. 1.1. якого, постачальник (відповідач у справі) приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець (позивача у справі) зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №554 від 18.10.2023 департамент перерахував товариству 47 520.00 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 17.10.2023 року. Згідно відповідної видаткової накладної від 17.10.2023 постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 880 літрів бензину А-95 на суму 47 520.00 грн.

Відповідач порушив умови договору, виконавши свої зобов`язання частково: фактична поставка склала 720 літрів бензину А-95 на суму 38 880.00 грн, що підтверджується касовими чеками терміналів АЗС Постачальника (а. с. 23 - 25).

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, відповідачем не передано, становить - бензин А-95 в кількості 160 літрів на суму 8640.00 грн.

Також, 01.11.2024 між сторонами спору був укладений договір поставки №СКЗ-00679, відповідно до п. 1.1. якого, постачальник (відповідач у справі) приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець (позивача у справі) зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №382 від 05.11.2024 департамент перерахував товариству 12 997,50 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 01.11.2024 року. Згідно відповідної видаткової накладної від 01.11.2024 постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 250 літрів бензину А-95 на суму 12 997,50 грн.

Відповідач порушив умови договору, не виконавши свої зобов`язання повністю.

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, а відповідачем не передано становить - бензин А-95 в кількості 250 літрів на суму 12 997.50 грн.

Також, 19.12.2024 між сторонами спору був укладений договір поставки №СКЗ-00750, відповідно до п. 1.1. якого, постачальник (відповідач у справі) приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець (позивача у справі) зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

На виконання договірних зобов`язань, відповідно до платіжної інструкції №481 від 24.12.2024 департамент перерахував товариству 16 197,00 грн, як попередню оплату за бензин А-95 на підставі рахунку-фактури постачальника від 19.12.2024 року. Згідно відповідної видаткової накладної від 19.12.2024 постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки) на отримання на АЗС постачальника 300 літрів бензину А-95 на суму 16 197,00 грн.

Відповідач порушив умови договору, не виконавши свої зобов`язання повністю.

Обсяг товару, який позивачем попередньо оплачено та не отримано, а відповідачем не передано становить - бензин А-95 в кількості 300 літрів на суму 16 197.00 грн.

Загальна сума позовних вимог за непоставлений товар (сума попередньої оплати, що підлягає поверненню) складає - 37 834.50 грн, стягнення якої є предметом розгляду у даній справі.

Відповідачем у справі не надано суду жодного доказу повної фактичної поставки оплаченого позивачем відповідно до платіжних інструкцій, у зв`язку з чим правомірними та такими, що базуються на приписах ст. 693 ЦК України є вимоги Покупця про повернення суми попередньої оплати за Договором.

За таких обставин, вказана сума неповернутої відповідачем попередньої оплати за непоставлені за укладеними між сторонами Договорам товари становить 37 834.50 грн, яка відповідачем не спростована, як і не подано ТОВ «Волинь НП» суду доказів поставки Бензину А-95 за Договорами в повному обсязі, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Висновки суду.

Таким чином, суд висновує, що відповідачем здійснено порушення прав позивача за договором поставки №СКЗ-0096 від 17.10.2023, №СКЗ-00679 від 01.11.2024 та №СКЗ-00750 від 19.12.2024 та не здійснено поставку оплаченої продукції в спосіб та в строки, встановлені даним договором.

Належними і допустимими доказами, які містяться в справі, підтверджується обставини зазначені позивачем та здійснена ним оплата згідно платіжних інструкцій. Відповідачем не долучено до справи доказів, які б підтверджували факт доставки оплаченого товару.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України», зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відтак з урахуванням усіх встановлених обставин та зроблених правових висновків, враховуючи аргументи позивача та подані ним докази, суд вказує, що існують підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі з огляду на норми ст. 693 Цивільного кодексу України.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до повного задоволення судом.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Відтак, оскільки спір виник через правопорушення Відповідача, на Відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028.00 грн. повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, 89421, Закарпатська область, Ужгородський район, село Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9, на користь Департаменту економічної політики Львівської обласної державної адміністрації, код ЄДРПОУ - 38557560, 79008, Львівська область, м. Львів, вул. В. Винниченка, буд. 18, 37 834.50 грн (тридцять сім тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 50 копійок) попередньої оплати за договорами поставки №СКЗ-0096 від 17.10.2023, №СКЗ-00679 від 01.11.2024 та №СКЗ-00750 від 19.12.2024.

3. Судові витрати покласти на відповідача у справі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, 89421, Закарпатська область, Ужгородський район, село Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9, на користь Департаменту економічної політики Львівської обласної державної адміністрації, код ЄДРПОУ - 38557560, 79008, Львівська область, м. Львів, вул. В. Винниченка, буд. 18, сплачений судовий збір у розмірі 3028.00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 16.02.2026 року.

Суддя Пригуза П.Д.