ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/404/26

Суддя Господарського суду Київської області Ейвазова А.Р., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БТ Технолоджіс» до фізичної особи-підприємця Вітряної Валентини Петрівни про стягнення 3 107 354,14грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БТ Технолоджіс» (далі позивач, ТОВ «БТ Технолоджіс») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Вітряної Валентини Петрівни (далі відповідач, ФОП Вітряна В.П.) про стягнення 3 107 354,14грн, з яких: 3 102 000грн основний борг; 5 354,14грн 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав обов`язку, визначеного укладеним сторонами договором, з передачі товару, який повністю оплачений та не повернув грошові кошти за товар на вимогу від 29.12.2025.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що відповідна позовна заява подана без дотримання вимог законодавства, чинного на момент її подання.

Так, згідно п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У поданій позовній заяві позивачем об`єднано декілька майнових вимог, які пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, а саме про стягнення: основного боргу, 3% річних. При цьому, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 5 354,14грн, однак, не вказує періоду нарахування такої вимоги - з якої по яку дату. Так, у поданій позовній заяві позивач наводить розрахунок процентів, з якого вбачається, що ним проценти нараховуються за 21 день, тобто фактично вказано кількість днів у періоді. Не зазначення періоду, за який нараховані 3% річних, утруднює їх розгляд, оскільки суд не зможе встановити чи можна вважати у відповідний, заявлений позивачем період, зобов`язання таким, що вже прострочено тобто чи є відповідні вимоги обґрунтованими. Окрім того, не зазначення періоду, за який нараховані проценти, у разі подання нового позову щодо стягнення 3% за інший період може спричиняти спір про те чи розглянуті вже відповідні вимоги в іншій справі.

Крім того, в силу п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В силу ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат.

Як визначено ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, в силу ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на те, що позовну заяву ТОВ «БТ Технолоджіс» подало в електронній формі через систему «Електронний суд», судовий збір, враховуючи ціну позову та правило округлення десяткових дробів, підлягає сплаті у розмірі 37 288,25грн (3 107 354,14:100*1,5*0,8).

Проте, як вбачається з платіжної інструкції від 11.02.2026 №91 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 37 288,24грн, тобто у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України; доказів доплати судового збору не надано.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 0,01грн (37 288,25 - 37 288,24).

Недотримання вимог ст.ст.162,164,172 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності з ч.1 ст.174 ГПК України.

Враховуючи, що позивачем не дотримано вимог чинного процесуального законодавства на момент звернення з позовом, відповідна позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання (з підтвердженням направлення копій відповідачу): розрахунку 3% річних із зазначеням періоду, за який вони нараховані (з яку по яку дату); доказів доплати судового збору у розмірі 0,01грн.

У разі не усунення встановлених недоліків заява вважається неподаною та може бути повернута відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Суддя А.Р. Ейвазова