ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2026 р. Справа№ 910/9552/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - Буркова О.М.,

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9552/25 (суддя Чинчин О.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОГАРАНТ ЮА" про стягнення заборгованості у розмірі 639 131,34 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (надалі також - "Позивач") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОГАРАНТ ЮА" (надалі також - "Відповідач") про стягнення 639 131,34 грн, з яких: 631 424 грн 63 коп. основного боргу, 3 757 грн 62 коп. інфляційних та 3 949 грн 09 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №2809-02041 від 16.12.2024 року в частині своєчасної оплати послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9552/25 позов задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 631 424 (шістсот тридцять одна тисяча чотириста двадцять чотири) грн. 63 коп., 3% річних у розмірі 3 885 (три тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 80 коп., інфляційні у розмірі 2 810 (дві тисячі вісімсот десять) грн. 70 коп. та судовий збір у розмірі 7 657 (сім тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн. 45 коп.; в іншій частині позову - відмовлено.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасності оплати отриманих послуг.

Задовольняючи частково вимогу про стягнення 3 % річних, суд виходив з невірності визначення Позивачем початку перебігу прострочення Відповідача, оскільки ним не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 статті 254 Цивільного кодексу України).

Щодо інфляційних, то суд, перевіривши їх розрахунок, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 16.05.2025 р. по 16.07.2025 р. у розмірі 3 757 грн. 62 коп. дійшов висновку, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на невірність здійсненого судом першої інстанції перерахунку належних до стягнення трьох процентів річних (з урахуванням вихідних днів), оскільки умовами договору про надання послуг з передачі електричної енергії визначена конкретна календарна дата (термін), коли Відповідач повинен виконати свої зобов`язання щодо оплати за надані послуги з передачі електричної енергії.

Крім цього, скаржник вказує, що судом перерахунок інфляційних втрат здійснено з урахуванням індексу інфляції за липень 2025 (дефляція), всупереч розрахунку позивача.

В судовому засіданні представник апелянта - позивача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - зміні в частині присудженої до стягнення суми 3 % річних, з наступних підстав.

У повідомленні за вих. №01/78193 від 16.12.2024 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОГАРАНТ ЮА" про приєднання останнього до умов Договору про надання послуг з передачі електричної енергії; ідентифікатор договору №2809-02024-ПП, дата акцептування 16.12.2024.

Отже, 16.12.2024 сторони уклали Договір про надання послуг з передачі електричної енергії №2809-02024-ПП в редакції, затвердженій наказом ДП "НЕК "Укренерго" №343 від 07.06.2024 року.

За умовами пунктів 1.1, 1.2 Договору Цей договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (далі - Договір) є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі (далі - Користувач). Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року Nє 309 (далі - КСП), та є однаковими для всіх Користувачів. Далі за текстом цього Договору ОСП та Користувач іменуються - "Сторона", а разом - "Сторони".

Пунктом 2.1 передбачено, що ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Послуга, яка надається за цим Договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12.

Згідно з п. 4.1 Договору, планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://uа.еnergу/.

Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті в євро/МВт*год. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному вебсайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середньомісячним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, за розрахунковий період надання послуги.

До моменту підтвердження ЕNTSO-Е нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ЕNTSO-Е нової ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити Користувача у спосіб, визначений цим Договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ЕNTSO-Е. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим Договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.

Відповідно до п.4.3 Договору ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.

Згідно з п.5.1 Договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги.

Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.

Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП "Надання послуг з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління".

Пунктом. 6.1 Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

Згідно п. 6.2 Договору передбачено, що Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:

1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

У разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості Послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу. (п.6.3 Договору)

Відповідно до п. 6.4 Договору, Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку.

Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.

Пунктом 6.5 Сторони погодили, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої Послуги відображаються в Акті коригування.

За порушення умов договору від 01.01.2024 № 0344-2032-ПП, передбачена наступна господарсько-правова відповідальність.

Пунктом 6.6 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів Користувач сплачує пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань щодо оплати заборгованості.

За прострочення Користувачем термінів розрахунку оплати фактичної вартості послуги понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі виникнення від`ємної різниці між фактичною вартістю послуги в розрахунковому періоді та сумою планових платежів, виставлених в цьому ж розрахунковому періоді, на таку різницю пеня не нараховується.

Розрахунок штрафних санкцій, зокрема пені може бути проведений за результатами розрахункового періоду, тобто після формування Акта приймання-передачі Послуг. Оплата пені здійснюється за окремим рахунком. Рахунок підлягає оплаті протягом 3 робочих днів від дати отримання.

За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.

Пункт 10.3 Договору передбачає, що рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною:

- у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником;

- у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу "Доставлено" у Сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Згідно з п. 10.4 Договору будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://оnІіnе.uа.еnеrgу/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу). Податкові накладні отримуються Користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.

У п. 10.5 Договору Сторони погодили, що для забезпечення електронного документообігу Сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в Сервісі та дотримуватись правил та інструкції користування Сервісом, які ним передбачені.

Згідно з п. 10.6 Договору при підписанні документів електронним підписом використовується сертифікат, виданий кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 10.7 передбачено, що Сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних Сторони, є такими, що підписані цією Стороною (уповноваженою нею особою). Систематизуючи положення вказаних положень Договору, наводимо практичну їх інтерпретацію: - згідно п. 5.1. НЕК "Укренерго" як АКО визначає відповідно до розділу XI КСП планові обсяги споживання Позивачем електричної енергії на місяць, що складають три планові платежі, які він зобов`язаний сплатити у строки визначені умовами п. 6.2 Договору, - згідно п. 6.4. Договору за фактичні надані послуги з передачі електричної енергії за календарний місяць згідно Акту приймання-передачі Відповідач зобов`язаний сплатити не пізніше 15 числа наступного місяця, суму, що становить різницю між фактично спожитою послугою, та замовленою послугою згідно планових платежів. Тобто, акт приймання-передачі послуги за календарний місяць підсумовує обсяг та вартість наданої послуги за відповідний місяць та включає в себе 3 планових платежів, а оплаті підлягає різниця між сумою зазначеною в акті за мінусом оплачених планових платежів, - згідно п. 6.4. Договору, у подальшому, враховуючи різницю між фактичними показниками приладів обліку Позивача та Відповідача, складається та підписується відповідний Акт коригування. У випадку, якщо даний акт "на зменшення" суми нарахування, тобто на користь Відповідача, то він враховується у загальний розрахунок у день його складання. У випадку, якщо акт коригування "на збільшення" суми нарахування, то цей акт оплачується до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому його було отримано.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг з передачі електричної енергії №2809-02024-ПП від 16.12.2024 року Позивач надав послуги з передачі електричної енергії за період січень 2025 року - травень 2025 року на загальну суму в розмірі 1 798 424 грн. 63 коп., а Відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами приймання - передачі послуги №ПРА-0008572 від 31.01.2025 року на суму 301 145 грн. 17 коп., №ПРА-0009117 від 28.02.2025 року на суму 324 829 грн. 99 коп., №ПРА-0009693 від 31.03.2025 року на суму 540 027 грн. 32 коп., №ПРА-0010262 від 30.04.2025 року на суму 470 699 грн. 70 коп., №ПРА-0010867 від 31.05.2025 року на суму 161 722 грн. 45 коп. (а.с.84-91) та здійснив часткову оплату за надані послуги у загальному розмірі 1 167 000 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою №77/4-09/97280/2025 від 25.07.2025 року, виданою Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України".

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата за надані послуги у повному обсязі за квітень - травень 2025 року. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОГАРАНТ ЮА" перед Позивачем складає 631 424 грн. 63 коп.

Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОГАРАНТ ЮА" інфляційні у розмірі 3 757 грн. 62 коп., 3% річних у розмірі 3 949 грн. 09 коп.

Як вже було вказано, судом першої інстанції вказані вимоги задоволено частково та, зокрема, присуджено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 885 грн 80 коп., інфляційні у розмірі 2 810 грн 70 коп.

Вказане рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення 63, 29 грн 3 % річних та 946, 92 грн інфляційних, а тому виходячи з положень ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 63, 29 грн 3 % річних суд першої інстанції виходив з того, що період нарахування 3 % річних слід визначати із урахуванням частини п`ятої статті 254 ЦК України.

Суд зауважує, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання встановлено у статті 625 ЦК України, за змістом частини другої якої боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до названої статті є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Водночас у статтях 525, 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З наведеного слідує, що у статті 530 ЦК України охарактеризовані поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" і згідно з приписами її першої частини, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Це узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Разом з тим строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (частини перша, друга статті 251 ЦК України).

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Відтак "строк" та "термін" це різні поняття, які не є тотожними.

За змістом статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як унормовано у статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша). До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року (частина друга). Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця (частина третя). Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку (частина четверта). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина п`ята цієї статті).

З аналізу змісту цієї статті вбачається, що її частини перша ? четверта регулюють закінчення строку, який визначений роками, півроком або кварталом року, місяцями, у півмісяця та тижнями, і лише у випадку, коли останній день строку, закінчення якого визначено частинами першою ? четвертою цієї статті, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку, згідно з частиною п`ятою цієї статті, є перший за ним робочий день.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції послався на частину п`яту статті 254 ЦК України, проте не врахував, що поняття "термін виконання зобов`язання" і "строк виконання зобов`язання", які визначені у статті 530 ЦК України, як і поняття "строк" і "термін" не є тотожними, а тому не звернув увагу на те, що правило, передбачене частиною п`ятою статті 254 ЦК України стосується строку, тоді як умовами укладеного сторонами договору був визначений саме термін виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих йому послуг, оскільки відповідна оплата мала бути здійснена ним до певного числа розрахункового місяця чи певного числа місяця наступного за розрахунковим.

Правова позиції про те, що норми статті 254 ЦК України не підлягають застосуванню до регулювання подібних спірних правовідносин, наведена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.03.2025 у справі №905/821/24.

Крім того, урахуванню підлягають і аналогічні висновки щодо відсутності підстав для застосування статті 254 ЦК України у подібних спірних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 29.07.2025 у справі № 905/959/24 та від 12.08.2025 у справі №925/1160/24.

Відтак доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в наведеній частині знайшли своє підтвердження.

Таким чином, суд першої інстанції у справі, що переглядається, дійшов помилкових висновків про наявність підстав для відмови в позові в частині стягнення з відповідача 63, 29 грн 3 % річних.

Суд вбачає, що зазначена помилка, допущена через неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного визнання моменту закінчення терміну виконання відповідачем зобов`язань, згідно з умовами укладеного сторонами договору, а отже і моменту початку у нього прострочення, з якого починається нарахування 3 % річних.

Отже, оскаржуване рішення підлягає зміні в частині присудженої до стягнення суми 3 % річних із задоволенням вказаної вимоги в повному обсязі.

Стосовно відмови суду першої інстанції у стягненні інфляційних в сумі 946, 92 грн колегія суддів зазначає таке.

Місцевий господарський суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 16.05.2025 р. по 16.07.2025 р. у розмірі 3 757 грн. 62 коп. дійшов висновку, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача, а тому до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають інфляційні за загальний період прострочки з 16.05.2025 р. по 16.07.2025 р. у розмірі 2 810 грн. 70 коп.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що ним здійснено розрахунок 3 % річних на момент подання позовної заяви на 01.08.2025 на суму боргу 469 702,18 грн. за період з 16.05.2025 по 16.07.2025. Період, який врахований (колонка 14 розрахунку)- червень 2025. Сукупний індекс інфляції зазначено 1,00800000 (колонка 15 розрахунку).

Таким чином, за доводами скаржника, суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції позивачем розраховано станом на останній день останнього місяця, за який опубліковано індекс інфляції (за червень 2025).

Індекс інфляції за червень 2025 - 100,8 % опублікований «Урядовий кур`єр» від 12.07.2025 № 140. Індекс інфляції за липень 2025 - 99,8 % опублікований «Урядовий кур`єр» від 12.08.2025 № 162

Отже, апелянт вважає, що судом перерахунок інфляційних втрат здійснено з урахуванням індексу інфляції за липень 2025 (дефляція), всупереч розрахунку позивача.

Колегія суддів вказує, що наведені доводи скаржника спростовуються безпосередньо його розрахунком, на який він посилається також в апеляційній скарзі.

Так, у колонці 11 позивачем визначено період прострочення, за який нараховуються 3 % річних, інфляційні (назва колонки) з 16.05.2025 по 16.07.2025.

Відповідно місцевий господарський суд вірно виходив з того, що періодом за який позивачем нараховані та заявлені до стягнення спірні інфляційні є саме - з 16.05.2025 по 16.07.2025.

При цьому, колонка 14, на яку посилається апелянт має назву - період, за який враховані інфляційні (червень 2025).

З наведеного слідує, що періодом, за який позивачем нараховуються інфляційні ним визначено з 16.05.2025 по 16.07.2025 та при цьому враховано лише місяць, в якому була інфляція (червень 2025).

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Періодом, за який розраховуються інфляційні втрати, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція) (такий висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №910/21124/20, 13.03.2024 у справі № 904/5899/21).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів визнає обґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні вимоги про стягнення 946, 92 грн інфляційних, а тому оскаржуване рішення в наведеній частині не підлягає зміні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - зміні в частині присудженої до стягнення суми 3 % річних.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9552/25 залишається без змін.

З урахуванням часткового задоволення вимог позовної заяви та апеляційної скарги позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за їх подання покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9552/25 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9552/25 змінити в частині присудженої до стягнення суми 3 % річних. В решті рішення - залишити без змін.

3. Викласти пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9552/25 в наступній редакції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОГАРАНТ ЮА" (04053, місто Київ, пров.Киянівський, будинок 3-7, офіс 110, ідентифікаційний код юридичної особи 45589109) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, Ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) заборгованість у розмірі 631 424 (шістсот тридцять одна тисяча чотириста двадцять чотири) грн. 63 коп., 3% річних у розмірі 3 949 грн 09 коп., інфляційні у розмірі 2 810 (дві тисячі вісімсот десять) грн. 70 коп. та судовий збір у розмірі 7 658 грн. 06 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОГАРАНТ ЮА" (04053, місто Київ, пров.Киянівський, будинок 3-7, офіс 110, ідентифікаційний код юридичної особи 45589109) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, Ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) 227 грн 46 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 18.02.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко