ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року

м. Черкаси

Справа № 925/1624/25

за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича

про стягнення 476000,00 грн.

Представники учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ;

Відповідач Лаврінчук В.С., Дрогоман О.О., адвокат.

Секретар судового засідання Лисенко О.С.

Суддя Гладун А.І.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду.

1.1. 30.12.2025 Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича.

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення пені у розмірі 476000,00 грн на підставі рішення від 31.10.2024 №60/197-р/к у справі № 243/60/19-рп/к.23 про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач вчинив порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі, яка проводилась Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького за допомогою електронної системи "Прозорро". За порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції позивач прийняв рішення від 31.10.2024 №60/197-р/к у справі № 243/60/19-рп/к.23, яким наклав на відповідача штраф у розмірі 476000,00 грн. Вказане рішення відповідач не оскаржив. Рішення позивача набрало законної сили 13.01.2025. 17.01.2025 позивач прийняв наказ у справі №60/77-Ю-60/197-р/к-1 про примусове виконання рішення. 25.12.2025 державний виконавець завершив виконавче провадження №77560245 про стягнення з відповідача штрафу у зв`язку з повним фактичним виконанням. За прострочення сплати штрафу на підставі норм частини 3 та 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 476000,00 грн пені за період з 14.01.2025 до 23.12.2025.

1.4. 31.12.2025 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив об 11:00 11.02.2026.

1.5. 12.01.2026 відповідач подав до суду клопотання, у якому просив застосувати частину 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статтю 233 Господарського кодексу України та зменшити розмір пені на 90%, врахувавши скрутне матеріальне становище відповідача. (а.с. 53)

1.6. В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені відповідач вказав, що добровільно сплатив штраф поза межами двомісячного строку з моменту отримання відповідного рішення. Відповідач ствердив, що розмір штрафу в розмірі 476000,00 грн є значною сумою. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 02.01.2026 загальна сума доходу відповідача як фізичної особи-підприємця становить 366,24 грн. У зв`язку з відсутністю джерел доходу 02.01.2026 відповідач припинив підприємницьку діяльність. На даний час відповідач є студентом Черкаського політехнічного фахового коледжу з 01.09.2024, у підтвердження чого подав виписку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи. Також відповідач звернув увагу суду, що має на утриманні малолітню дитину - сина, 12.07.2025 року народження, який має тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, у підтвердження чого відповідач подав довідку від 08.12.2025. Вказане потребує від відповідача постійного догляду за дитиною та значних витрат на проведення лікування. Відповідач ствердив, що не завдав матеріальних збитків позивачеві. Крім того, на переконання відповідача, зменшення розміру пені не погіршить фінансового становища позивача. Відповідач вказав, що для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. (а.с.57-61)

1.7. 10.02.2026 позивач подав до суду заперечення на клопотання відповідача про зменшення пені та вказав, що на відміну від норм цивільного законодавства, приписами Закону України "Про захист економічної конкуренції" можливість зменшення розміру пені, заявленої до стягнення або звільнення від сплати пені не передбачено. Нарахування пені є видом відповідальності за несплату штрафу у строк, встановлений ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Позивач ствердив, що вимоги клопотання відповідача не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, не підтверджують наявності обставин, які могли б бути підставою для зменшення пені. Отже, відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин механізму зменшення розміру нарахованої пені. (а.с. 86-88)

1.8. 11.02.2026 відповідач подав до суду заяву, у якій позов визнав та просив зменшити розмір пені. (а.с. 102)

1.9. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

1.10. У підготовчому засіданні 11.02.2026 взяли участь представник позивача Пархоменко В.В., відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Дрогоман О.О.

1.11. Представник позивача Пархоменко В.В. у підготовчому засіданні просив позов задовольнити повністю, заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90%.

1.12. Відповідач Лаврінчук В.С. та його представник адвокат Дрогоман О.О. у підготовчому засіданні визнали позов та просили зменшити розмір пені на 90%.

1.13. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

1.14. Відповідно до частини 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

1.15. Відповідно до частини 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

1.16. Відповідно до частини 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191,192 цього Кодексу.

1.17. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України).

1.18. Перевіривши зміст заяви відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

1.19. Враховуючи визнання позову відповідачем, керуючись частиною 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку ухвалити рішення у справі за результатами підготовчого провадження у підготовчому засіданні без розгляду справи по суті.

1.20. 11.02.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

1.21. 11.02.2026, керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1624/25.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення пені.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення у відповідача обов`язку сплатити пеню за несвоєчасне невиконання відповідачем зобов`язання із сплати штрафу на підставі рішення позивача.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є обставини застосування позивачем до відповідача заходу відповідальності за порушення у сфері захисту економічної конкуренції; виникнення у відповідача обов`язку сплатити штраф за порушення у сфері захисту економічної конкуренції; розмір та підстави нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання зі сплати штрафу; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 31.10.2024 Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №243/60/19-рп/к.23 прийняло рішення №60/197-р/к про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу в розмірі 476000,00 грн, яким постановило:

Визнати, що ФОП Лаврінчук Віталій Сергійович вчинив порушення, передбачене пунктом 1 статті пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю, яка проводилась Черкаським національним університетом Імені Богдана Хмельницького за допомогою електронної системи "Прозорро":

- "Ноутбуки", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-11-000824-а (пункт 1 резолютивної частини цього рішення);

- "Комп`ютерна техніка: системні блоки, мишки, клавіатури, веб-камери, монітори, модулі пам`яті, адаптери накопичувані, USB флешки, лазерні принтери та багатофункціональні пристрої", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-11-001442-b (пункт 4 резолютивної частини цього рішення);

- "Закупівля устаткування, обладнання, приладів, налаштування в рамках державного інвестиційного проекту "Реконструкція навчального корпусу №4 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: вул. Остафія Дашковича, 24 у м. Черкаси (Навчальні симулятори - скелет людини)", ідентифікатор закупівлі в систем UA-2019-11-12-000485-а (пункт 7 резолютивної частини цього рішення);

- "Закупівля устаткування, обладнання, приладів, налаштування в рамках державного інвестиційного проекту «Реконструкція навчального корпусу №4 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: вул. Остафія Дашковича, 24 у м. Черкаси" (Комплект лабораторний; Комплект навчального приладдя для кабінету логопеда; Комплект шкільних меблів)", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-12-001039-с (пункт 10 резолютивної частини цього рішення);

- "Закупівля устаткування, обладнання, приладів, налаштування в рамках державного інвестиційного проекту "Реконструкція навчального корпусу №4 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: вул. Остафія Дашковича, 24 у м. Черкаси" (Комплект фліпчартів, комплект дошок магнітно-маркерних)", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-12-001242-а (пункт 13 резолютивної частини цього рішення);

- "Персональні комп`ютери", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-13-000188-е (пункт 16 резолютивної частини цього рішення);

- "Закупівля устаткування, обладнання, приладів, налаштування в рамках державного інвестиційного проекту "Реконструкція навчального корпусу №4 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: вул. Остафія Дашковича, 24 у м. Черкаси" (Комплект обладнання для кабінету творчості, скульптури; Комплект мольбертів для майстерні живопису; Стелажі для зберігання спортивного інвентарю; Комплект стендів пластикових інформаційних; Кафедри для актової зали)", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-13-000453-с (пункт 19 резолютивної частини цього рішення).

За вказані порушення, вказаних у пунктах 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19 резолютивної частини цього рішення позивач у рішенні наклав на відповідача штраф у загальному розмірі 476000,00 грн (68000,00 грн х 7 (порушень) (пункти 3, 6, 9, 12, 15, 18, 21 резолютивної частини цього рішення).

Штраф підлягає сплаті у двомісяничний строк з дня одержання рішення (п. 2 резолютивної частини рішення). (а.с. 11-25)

3.1.2. 01.11.2024 позивач надіслав відповідачу лист №60-02/6421е про направлення копії рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення від 31.10.2024 №60/197-р/к, у якому просив відповідача у двомісячний строк з дня отримання рішення адміністративної колегії відділення сплатити штраф у розмірі 476000,00 грн та у 5-денний строк з дня сплати штрафу надіслати позивачу копію платіжного доручення та виписки за рахунком з відтиском печатки банку. (а.с. 26, 41).

3.1.3. 17.01.2025 Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України прийняло наказ у справі №60/77-Ю-60/197-р/к-1 про примусове виконання рішення від 31.10.2024 №60/197-р/к, яке набрало чинності (законної сили) 14.01.2025. (а.с. 40)

3.1.4. 25.12.2025 дежавний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) завершив виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення 476000,00 грн у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с. 10)

3.1.5. За розрахунком позивача розмір пені становить 476000,00 грн за прострочення сплати штрафу на підставі норм частини 3 та 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за період з 14.01.2025 до 23.12.2025 за 344 дні (2456160,00 грн (7140,00 грн (розмір пені за 1 день) (476000,00 (сума штрафу) х 1,5 % (відсоток від суми штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції") х 344 дні), але не більше ніж розмір суми штрафу у розмірі 476000,00 грн (а.с. 3).

3.2. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав, визнав позов.

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. 31.10.2024 позивач прийняв рішення №60/197-р/к у справі №243/60/19-рп/к.23, яким встановив порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, наклав на відповідача штраф у розмірі 476000,00 грн;

4.5.2. відповідач рішення позивача не оскаржив та не виконав зобов`язання зі сплати штрафу у встановлений двомісячний строк;

4.5.3. строк виконання зобов`язання відповідача зі сплати штрафу настав 13.01.2025;

4.5.4. прострочення виконання зобов`язання відповідача розпочалося 14.01.2025;

4.5.5. 17.01.2025 позивач прийняв наказ про примусове виконання рішення від 31.10.2024;

4.5.6. 25.12.2025 державний виконавець завершив виконавче провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення;

4.5.7. За прострочення виконання зобов`язання зі сплати штрафу позивач нарахував відповідачу 476000,00 грн пені у розмірі не більше суми штрафу за кожен день прострочення за період з 14.01.2025 до 23.12.2025 за 344 дні.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основними завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

5.2. Відповідно до статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" повноваження Антимонопольного комітету у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами (п. 1); приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (п. 2); звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (п. 15).

5.3. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, клопотання, позови, скарги до суду, в тому числі про, зокрема, про стягнення несплаченої у добровільному порядку пені.

5.4. Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: зокрема, визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

5.5. Органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення (частина 2 статті 48 Закону України Про захист економічної конкуренції").

5.6. Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

5.7. Особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням.

Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України (частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

5.8. Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.

5.9. Згідно з частиною 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.

5.10. Наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частина 9 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

5.11. Згідно із частин 13, 14 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

5.12. Відповідно до абзацу першого частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

5.13. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу (абзац другий частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є прийняття позивачем рішення, яким встановило порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції та яким на відповідача накладено штраф.

6.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем обов`язку сплатити штраф у встановлений законом строк.

6.3. Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей Закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Названий Закон не регулює цивільно-правові відносини. Аналогічна позиція, викладена у постанові Верховного Суду у справі №911/9/19 від 11.11.2019 (пункт 10.4).

6.4. Позивач надіслав відповідачу рішення, яким на відповідача наклав шраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

6.5. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

6.6. Відповідач рішення позивача у двомісячний строк з дня його одержання до 13.01.2025 не виконав.

6.7. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

6.8. Штраф у спірних правовідносинах є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

6.9. За невиконання рішення про накладення штрафу позивач нарахував та просив стятнувати з відповідача пеню.

6.10. 25.12.2025 державний виконавець завершив виконавче провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

6.11. За прострочення виконання зобов`язання зі сплати штрафу позивач нарахував відповідачу 476000,00 грн пені у розмірі не більше суми штрафу за кожен день прострочення за період з 14.01.2025 до 23.12.2025 за 344 дні (2456160,00 грн (7140,00 грн (розмір пені за 1 день) (476000,00 (сума штрафу) х 1,5 % (відсоток від суми штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції") х 344 дні), але не більше ніж розмір суми штрафу у розмірі 476000,00 грн.

6.12. Відповідач визнав позов, проте керуючись частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України просив зменшити розмір пені на 90% та врахувати підстави для такого зменшення, зокрема скрутне матеріальне становище відповідача; загальну суму доходу відповідача як фізичної особи-підприємця, яка становить 366,24 грн; відсутність джерел доходу, оскільки 02.01.2026 відповідач припинив підприємницьку діяльність; відповідач є студентом Черкаського політехнічного фахового коледжу з 01.09.2024 до даного часу; у відповідача на утриманні перебуває син, 12.07.2025 року народження, який має тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, що потребує від відповідача постійного догляду та значних витрат на проведення лікування.

6.13. Відповідач ствердив, що не завдав матеріальних збитків позивачеві, а зменшення розміру пені не погіршить фінансового становища позивача.

6.14. Відповідач вказав, що для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

6.15. Суд дійшов висновку відмовити відповідачу в зменшенні розміру пені, оскільки нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства.

6.16. Застосування позивачем до відповідача на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції" заходів відповідальності у виді пені та штрафу не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать заходів цивільно-правової відповідальності.

Такий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/4585/19, від 17.12.2020 у справі №910/1548/19.

6.17. Закон України "Про захист економічної конкуренції" не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування). Аналогічна позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/20661/16, від 22.01.2019 у справі №915/304/18).

6.18. Нарахування та стягнення пені, передбаченої частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер та не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій. Таку ж правову позицію наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 у справі №914/607/17.

6.19. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

6.20. З урахування наведеної норми Закону розмір пені дорівнює розміру штрафу, накладений на відповідача, та становить 476000,00 грн.

6.21. Одним із встановлених законом способів захисту порушеного права є присудження до виконання обов`язку в натурі.

6.22. Невиконная відповідачем обов`язку сплатати штраф у встановлений двохмісячний строк зумовлює право позивача вимагати у судовому порядку стягнути з відповідача пеню у розмірі півтора відсотка від суми штрафу, але не більше розміру штрафу.

6.23. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 476000,00 грн пені за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.24. Відповідно до пунктів 1 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення, надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

6.25. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду (частини 1, 2 статті 239 Господарського процесуального кодексу України).

6.26. З метою виконання завдання господарського судочинства, враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, загальну суму доходу відповідача як фізичної особи-підприємця у 2025 році, яка становить 366,24 грн, відсутність інших джерел доходу, оскільки 02.01.2026 відповідач припинив підприємницьку діяльність, а також те, що у відповідача на утриманні перебуває син, 12.07.2025 року народження, який має тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, що потребує від відповідача постійного догляду та значних витрат на проведення лікування.

6.27. Керуючись вимогами статтей 238-239 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати суми пені у розмірі 476000,00 грн рівними частинами протягом 12 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили щомісячно по 39666,67 грн до останнього календарного дня місяця, починаючи з місяця, з якого рішення суду набрало законної сили.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 5712,00 грн на підставі платіжної інструкції від 25.12.2025 №900 (476000,00 грн х 1,5% х 0,8) (а.с. 8)

7.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.4. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю судовий збір у розмірі 5712,00 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) у дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", р/р ІВАN: UA0023759, , отримувач: ГУК у Черк.обл./тг м.Черкаси/21081100) 476000,00 грн (чотириста сімдесят шість тисяч гривень 00 копійок).

Розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати суми пені у розмірі 476000,00 грн рівними частинами протягом 12 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили щомісячно по 39666,67 грн до останнього календарного дня місяця, починаючи з місяця, з якого рішення суду набрало законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21602826, адреса місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, банк отримувача УДКС у м. Києві, р/р UA0016268) 5712,00 грн (п`ять тисяч сімсот дванадцять гривень 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 20.02.2026

Суддя А.І. Гладун