РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2026Справа № 910/9121/24 (910/9922/25)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрус-Інвестбуд в інтересах якого діє учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрус-Інвестбуд" ОСОБА_1

до ОСОБА_2 - 1

ОСОБА_3 - 2

про солідарне стягнення 250 000,00 грн збитків

в межах справи № 910/9121/24

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрус-Інвестбуд" (далі - Товариство) до Господарського суду міста Києва з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства 250 000,00 грн збитків, завданих вказаній юридичній особі діями відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

25 серпня 2025 року через систему "Електронний суд" позивач на виконання вимог вказаної ухвали подав документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 вересня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі № 910/9922/25. Цією ж ухвалою в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження відмовлено, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25 вересня 2025 року. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи в справі відмовлено.

15 вересня 2025 року через загальний відділ діловодства суду від ОСОБА_2 надійшов відзив від цієї ж дати вих. № 15/09-2025.

25 вересня 2025 року (до початку призначеного судового засідання) через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні цього ж дня суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 23 жовтня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2025 справу № 910/9922/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрус-Інвестбуд" в інтересах якого діє учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрус-Інвестбуд" ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення 250 000,00 грн збитків, передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/9121/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрус-Інвестбуд".

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.11.2025 справу передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі4 справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання)4 роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву4 запропоновано відповідачам у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження надати суду: - відзив на позов, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; - докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачам; визначено відповідачам строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідачів, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач, відповідачі були повідомлені про відкриття провадження у справі відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код фізичної особи: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний код фізичної особи: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи: 34352125, адреса: 03115, м. Київ, вул. Святошинська, 32) збитки в розмірі 250 000,00 гривень.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕТРУС-ШВЕСТБУД» є юридичною особою за законодавством України, ідентифікаційний код 34352125, місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: 03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 32, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.05.2024.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одними з видів господарської діяльності ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» є «Будівництво житлових і нежитлових будівель» код КВЕД 41.20 (основний), «Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості», код КВЕД 10.61, «Організація будівництва будівель», код КВЕД 41.10, «Інші роботи із завершення будівництва», код КВЕД 43.39, «Будівництво інших споруд, н.в.і.у», код КВЕД 42.99.

Як вбачається із змісту вищезазначеної Виписки з ЄДР від 03.05.2024 вищим органом управління товариством є загальні збори учасників а виконавчим органом є генеральний директор.

ОСОБА_2 був призначений на посаду генерального директора ТОВ «ПЕТРУС-ШВЕСТБУД» на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом №06/07-09 від 06.07.2009, та приступив до виконання обов`язків генерального директора з 07.07.2009, що підтверджується змістом наказу від 07.07.2009 №7-к.

За приписами ч.1 ст. 89 Господарського кодексу України (в чинній на момент звернення до суду з позовною заявою у справі №910/9922/25 редакцією) управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Частиною 1 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17 зазначила, що юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як передбачено ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами

За змістом приписів ч. 4 ст. 92 Цивільного кодексу України якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

За змістом приписів ч. 2 ст. 89 Господарського кодексу України посадові особи несуть цивільно-правову, адміністративну, фінансову та кримінальну відповідальність за шкоду та збитки, завдані ними господарському товариству, у порядку та у випадках, передбачених законом.

Відповідальність членів виконавчого органу товариства перед товариством передбачена також приписами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до яких члени наглядової ради товариства та члени виконавчого органу товариства несуть відповідальність перед товариством за збитки, заподіяні товариству їхніми винними діями або бездіяльністю.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом приписів ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: 1) вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; 2) додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; 3) неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст. 1166 ЦК України).

Із аналізу вищенаведених норм матеріального права вбачається, що однією з підстав виникнення зобов`язання є заподіяння шкоди (збитків) іншій особі (в тому числі, і посадовою особою Товариству), а для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками (шкодою); наявності вини особи, яка заподіяла збитки (шкоду).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі №904/1448/20). Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021, від 17.08.2023 у справі № 902/183/22).

Протиправна поведінка - це протиправне, шкідливе діяння фізичної або юридичної особи, що тягне застосування правовідновлюючих заходів.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Протиправна поведінка найчастіше виражається в активних діях, які спричинили збитки в майновій сфері особи чи немайнових відносинах.

Водночас, поведінка заподіювана шкоди може полягати не тільки в його активних діях, а й у бездіяльності. Бездіяльність визнається протиправною, якщо особа, яка зобов`язана вчинити певні дії, свідомо їх не виконує.

Бездіяльність - це пасивна поведінка особи, яка проявилася в невиконанні нею дій, які вона повинна та могла в даній ситуації здійснити.

У постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 922/2187/16 міститься висновок, що особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. Між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема директором чи генеральним директором) у процесі діяльності складаються відносини довірчого характеру, у зв`язку з чим протиправна поведінка зазначеної особи може виражатись не лише у невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному чи недобросовісному виконанні таких дій без дотримання "меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди (наслідки об`єктивно походять від певної дії чи бездіяльності).

Умисел як форма вини включає елемент усвідомлення та наміру. Діяння особи вважаються такими, що вчинені з умислом, якщо вона усвідомлювала протиправність своєї поведінки та бажала або свідомо допускала настання шкоди (збитків).

Вина у формі необережності має місце за відсутності у особи наміру завдати шкоди. При необережності особа не передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння, хоча могла та повинна була їх передбачити або легковажно (безпідставно) сподівалася на їх відвернення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Позивачем до матеріалів справи не надано жодних належних, достатніх та допустимих доказів в порядку статей 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували протиправність поведінки Відповідача-1, яка потягла за собою понесення товариством збитків.

Із змісту позовної заяви не вбачається, які саме протиправні дії Відповідача-1 призвели до заподіяння ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» збитків та коли вони мали місце, в чому саме полягають завдані вказаному товариству збитки в розмірі 250 000,00 гривень, солідарне стягнення яких з Відповідачів є позовною вимогою заявленого у справі № 910/9922/25 позову, на підставі яких даних Позивачем здійснений розрахунок завданих збитків та якими доказами підтверджується їх розмір, який причинно-наслідковий зв`язок між діями Відповідача-1 та заподіяними товариству збитками у вищевказаному розмірі.

Відповідач-1 у поданому відзиві вказує на безпідставність тверджень Позивача про заподіяння ТОВ «ПЕТРУС- ІНВЕСТБУД» збитків з посиланням на фінансову звітність товариства (Баланс станом на 31.03.2024), оскільки із змісту розділу 2 вказаної фінансової звітності (Звіт про фінансові результати за 1 квартал 2024) вбачається прибутковість господарської діяльності товариства, про що свідчить показник «Чистий прибуток» (код рядка 2350).

Позивач зазначає також про заподіяння відповідачами збитків ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД», з огляду на прийняття загальними зборами зазначеного товариства рішень, оформлених протоколом №26-01/2024 від 26.01.2024, про надання згоди на продаж (відчуження) зазначених в такому протоколі нерухомого майна та часток (акцій) у статутному капіталі інших товариств, проте матеріали справи не містять жодних належних, достатніх та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів, прийняттям загальними зборами товариства вищезазначених рішень, оформлених протоколом №26-01/2024 від 26.01.2024, та заподіяними товариству збитками в розмірі 250 000,00 гривень.

Відповідно до долученого Позивачем до матеріалів справи протоколу №26-01/2024 від 26.01.2024 року вбачається, що на загальних зборах учасників був присутній інший учасник Товариства - ОСОБА_3 , яка володіє часткою статутного капіталу номінальною вартістю 18 700 000,00 гривень, що становить 79,91% статутного капіталу Товариства, отже рішення були прийняті більшістю голосів усіх учасників Товариства.

Згідно з визначенням, наведеним в ч.1 ст.40 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», посадовими особами товариства є члени виконавчого органу, наглядової ради, а також інші особи, передбачені статутом товариства.

Відповідач-1 зазначає, що а ні вищезазначеним Законом України, а ні статутом ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» (в останній редакції), затвердженим рішенням загальних зборів учасників, оформлених протоколом №01/04-2024 від 01.04.2024, учасників зазначеного товариства не віднесено до посадових осіб товариства, які виступають від імені юридичної особи, а відтак, пред`явлена Позивачем у справі №910/9922/25 вимога до ОСОБА_3 про солідарне стягнення збитків, завданих юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадових осіб, не відповідає визначеному законодавством способу захисту порушеного права, з огляду на що задоволенню не підлягає.

Позивачем не доведено належними, достатніми і допустимими доказами фактів протиправності дій (бездіяльності) Відповідачів у справі, які призвели до заподіяння ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» збитків в розмірі 250 000,00 гривень, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою Відповідачів та заявленими до стягнення заподіяними товариству збитками у вищевказаному розмірі, на підставі чого, суд відмовляє у замовленні позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 236 ГПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73-74, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

2. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.02.2026

Суддя А.М.Івченко