ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

19 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/3297/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на її подання Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів

на рішення Господарського суду Одеської області

від 19 листопада 2025 року (повний текст складено 24.11.2025)

у справі № 916/3297/25

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Херсонської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрації Херсонського морського порту)

до Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів

про стягнення 505048,42 грн.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Херсонського морського порту) звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Херсонський комбінат хлібопродуктів", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 505048,42 грн, з яких: 316354,48 грн основний борг, 32280,11 грн 3% річних та 156413,83 грн інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3297/25 (суддя Д`яченко Т.Г.) позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрації Херсонського морського порту) задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Херсонської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрації Херсонського морського порту) грошові кошти у сумі 316354 грн. 48 коп., 3% річних у сумі 32253 грн. 77 коп., інфляційні витрати у сумі 155466 грн. 89 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6048 грн. 90 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 04.02.2026 Приватне акціонерне товариство Херсонський комбінат хлібопродуктів звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3297/25 в частині задоволення позовних вимог та постановити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з апеляційною скаргою апелянт заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 04.02.2026, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Одеської області матеріалів вищезазначеної справи до суду апеляційної інстанції.

12.02.2026 матеріали справи №916/3297/25 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

18.10.2023 року набрав чинності Закону України №3200-ІХ від 29.06.2023 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, у тому числі, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Здійснивши запит на отримання інформації про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів (відповідь №31279004 додано до матеріалів справи) колегією суддів встановлено, що ним не виконано вимоги ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України України та не зареєстровано Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Відповідно до абз. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

З урахуванням наведеного, судова колегія зазначає про наявність підстав для залишення без руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: для реєстрації електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на приписи п. 7 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, де встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Зокрема, це стосується й вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України щодо процесуальних обов`язків скаржника.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Щодо заяви апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3297/25, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення був складений 24.11.2025.

Таким чином, останнім днем строку оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3297/25, з урахуванням положень ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, є 15.12.2025.

Проте, як зазначалось вище, апеляційна скарга подана Приватним акціонерним товариством Херсонський комбінат хлібопродуктів 04.02.2026, тобто, з пропуском встановленого законодавством строку.

При цьому, в обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач зазначає, що дана апеляційна скарга подається повторно, а первину апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 було подано до суду апеляційної інстанції в межах строків, встановлених ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

В контексті наведеного колегія суддів зазначає про те, що з матеріалів справи №916/3297/25 вбачається, що дана апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції втретє.

При цьому, первісна апеляційна скарга відповідача ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 була залишена без руху через відсутність електронного кабінету апелянта у системі ЄСІТС та доказів сплати судового збору. Апелянту був встановлений строк на усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня вручення йому зазначеної ухвали.

Однак, замість усунення недоліків апеляційної скарги представник Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотаннями від 07.01.2026 та 09.01.2026 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги ще на 10 днів - до 10.01.2026.

У вказаному клопотанні судом апеляційної інстанції відповідачу було відмовлено з огляду на те, що процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги імперативно закріплений у ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви (скарги) без руху. Апеляційна колегія зазначила, що вказаний строк є строком, встановленим безпосередньо законом, відповідно, не може бути продовженим судом згідно з ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що Приватним акціонерним товариством Херсонський комбінат хлібопродуктів у встановлений судом апеляційної інстанції строк не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду від 22.12.2025, а саме: не сплачено визначену апеляційним господарським судом суму судового збору та не зареєстровано електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та повернуто останню Приватному акціонерному товариству Херсонський комбінат хлібопродуктів без розгляду.

13.01.2026 відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду повторно.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.01.2026 вищевказана апеляційна скарга також була залишена без руху у зв`язку з відсутністю електронного кабінету у системі ЄСІТС.

29.01.2026 до апеляційного господарського суду надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства "Херсонський комбінат хлібопродуктів" про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке мотивоване тим, що станом на теперішній час апелянтом вживаються заходи для організації проведення та внесення змін до відомостей про керівника товариства, що дозволило б відповідно до алгоритмів та програмного забезпечення ЄСІТС провести реєстрацію електронного кабінету скаржника у відповідній системі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Херсонський комбінат хлібопродуктів" про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3297/25 відмовлено. Повернуто Приватному акціонерному товариству "Херсонський комбінат хлібопродуктів" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3297/25.

Враховуючи вищезазначене та те, що звертаючись до суду апеляційної інстанції в третій раз, апелянт знов надає апеляційну скаргу без доказів реєстрації електронного кабінету у системі ЄСІТС, судова колегія відхиляє обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке наведене відповідачем (відносно пірвісного звернення без порушення відповідного строку), оскільки звернення апелянта є вже третім, а суд апеляційної інстанції двічі надавав апелянту строк на усунення відповідних недоліків апеляційної скарги, які досі не усунуті.

Колегія суддів звертає увагу на те, що якість судового процесу залежить не лише від роботи судової системи, але й від поведінки учасників процесу та їх представників.

У зв`язку з чим, колегія суддів наголошує на тому, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги.

Судова колегія зауважує, що виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

За положеннями ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Суд апеляційної інстанції зазначає про неповажність підстав, наведених скаржником для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки повернення поданої раніше апеляційної скарги із підстав неподання доказів сплати судового збору та доказів реєстрації електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, не можуть бути визнані об`єктивними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі причини є суто суб`єктивними і свідчать виключно про неналежні дії/бездіяльність скаржника щодо оформлення та направлення документів до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 189/1180/19 (2-а/189/150/19, в якій Верховний Суд погодився із судом апеляційної інстанції у тому, що факт попереднього звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк не є підставою для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки надання особі, яка бере участь в справі права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою, не звільняє таку особу від дотримання установленого законом строку на подання апеляційної скарги. Подання первинної апеляційної скарги в установлений законом строк не передбачає зупинення строку на апеляційне оскарження для скаржника і можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на апеляційне оскарження.

Отже, невиконання вимог Господарського процесуального кодексу України щодо належного подання апеляційної скарги, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Усталеною є практика Верховного Суду, що сам по собі факт повернення вчасно поданої вперше апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

У постановах від 24.07.2023 (справа №200/3692/21), від 07.09.2023 (справа №120/3679/22) Верховний Суд сформував висновок, відповідно до якого строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що сам по собі факт повторного подання апеляційної скарги не є безумовним свідченням належної та сумлінної реалізації скаржником права на апеляційне оскарження та не звільняє суд від обов`язку оцінки процесуальної поведінки особи у сукупності всіх вчинених нею дій.

Також, судова колегія звертає увагу, що єдиною процесуальною дією, необхідною для усунення недоліків апеляційної скарги, було надання до суду доказів реєстрації електронного кабінету апелянта у системі ЄСІТС.

Водночас недолік, який став підставою для повернення первісної скарги, не усунуто і в третій раз при зверненні з апеляційною скаргою - доказів реєстрації електронного кабінету апелянта у системі ЄСІТС не надано.

Неусунення недоліків, на які прямо вказано в ухвалі про повернення апеляційної скарги, свідчить про невиконання скаржником свого процесуального обов`язку та відсутність належної процесуальної сумлінності. Така поведінка не може розцінюватися як вжиття усіх можливих та залежних від особи заходів для реалізації права на апеляційне оскарження.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що наведена поведінка апелянта не свідчить про оперативність та належну заінтересованість, а також про сумлінне ставлення до виконання процесуальних обов`язків, що має бути притаманне учаснику судового процесу, який має намір оскаржити судове рішення, що впливає на його права на обов`язки.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про відсутність об`єктивних і непереборних причин, які б не залежали від волі скаржника та унеможливлювали або істотно ускладнювали своєчасне повторне звернення до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим підстави для поновлення пропущеного строку відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Також суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів ч.3 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі 916/3297/25 залишити без руху.

2. Встановити Приватному акціонерному товариству Херсонський комбінат хлібопродуктів строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, шляхом надання до суду:

- доказів реєстрації власного Електронного кабінетів в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, відповідно до вимог ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України та

- зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі 916/3297/25, ніж ті, що наведені в апеляційній скарзі, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Приватному акціонерному товариству Херсонський комбінат хлібопродуктів, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький