ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Справа № 918/764/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

представники сторін в судове засідання 18.02.2026 не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс"

на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 17.12.2025, повне рішення складено 17.12.2025

у справі № 918/764/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бомар-Україна"

до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс"

про стягнення коштів.

В серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бомар-Україна" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" про стягнення 676 975,34 грн заборгованості, з яких: 658 401,80 грн основна заборгованість, 1 569,34 грн 3 % річних, 16 216,53 грн пеня та 784,67 грн штрафні санкції /а.с. 3-4, 38-39/.

Господарський суд Рівненської області рішенням від 17.12.2025 у справі № 918/764/25 позов задовольнив частково.

Присудив стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бомар-Україна" 658 401,80 грн основного боргу, 15 657,34 грн пені, 1 515,23 грн 3 % річних та 10 133,61 грн витрат зі сплати судового збору.

Відмовив в задоволенні позовних вимог у частині стягнення 1,5 % штрафних санкцій у розмірі 784,67 грн, 3 % річних у розмірі 54,11 грн та пені у розмірі 559,19 грн /а.с. 59-67/.

Відповідач Приватне підприємство "Агро-Експрес-Сервіс", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 17.12.2025 у справі № 918/764/25 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити /а.с. 84-85/.

В обгрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:

- між представником ПП "Агро-Експрес-Сервіс" та керівником ТОВ "Бомар-Україна" здійснювалося погодження умов мирової угоди і спільної заяви сторін про затвердження такої мирової угоди;

- станом на 17.12.2025 сторони перебували у процесі погодження умов мирової угоди без стягнення процентів річних, пені та сплати судових втрат позивача, у зв`язку з чим ПП "Агро-Експрес-Сервіс" не забезпечило явку представника у судове засідання та не змогло своєчасно подати клопотання про відкладення розгляду справи;

- оскільки представника позивача не повідомив керівник позивача ТОВ "Бомар-Україна" про можливе погодження мирової угоди, представник позивача не наполягав на відкладенні судового розгляду на іншу дату;

- ПП "Агро-Експрес-Сервіс" не мало змоги належним чином відреагувати на продовження розгляду судової справи без участі сторін, крім того відповідач був переконаний на досягненні згоди між сторонами спору, щодо укладення мирової угоди;

- поведінка позивача до 17.12.2025 свідчила про можливість врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди. Таке зумовило неподання відповідачем будь-яких аргументів, щодо природи формування основного боргу, а також належності та допустимості поданих позивачем доказів;

- здійснюючи всі дії на мирне врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди, ПП "Агро-Експрес-Сервіс" правомірно розраховувало на добросовісну поведінку позивача;

- проте заяви представника позивача про можливість розгляду справи та підтримання позовних вимог, без клопотання про відкладення розгляду справи для підписання і подання на затвердження судом мирової угоди, на думку скаржника є зловживанням правом зі сторони ТОВ "Бомар-Україна";

- крім того, укладення мирової угоди між сторонами, що саме собою є мирним врегулюванням спору, який виник, в силу ст. 192 ГПКУ можливе лише на стадії судового процесу. В даному випадку у справі № 918/764/25 можливе або на стадії примусового виконання рішення суду першої інстанції, що за собою тягне виникнення додаткових витрат на послуги виконавця, або під час розгляду справи в суді другої інстанції.

За наведених обставин скаржник вважає, що рішення ухвалене Господарським судом Рівненської області 17.12.2025 є передчасним та таким, що зумовило порушення прав позивача і відповідача на мирне врегулювання судового спору, шляхом укладення мирової угоди.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 07.01.2026, для розгляду справи № 918/764/25 визначено колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Тимошенко О.М., Юрчук М.І.

Листом № 918/764/25/89/26 від 07.01.2026 матеріали справи витребувано у Господарського суду Рівненської області.

19.01.2026 до суду надійшли матеріали справи № 918/764/25.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 (Крейбух О.Г. головуючий суддя, судді Тимошенко О.М., Юрчук М.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на рішення Господарського суду Рівненської області від 17.12.2025 у справі № 918/764/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "18" лютого 2026 р. о 10:00 год.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Юрчука М.І. у період з 26.01.2026 по 23.02.2026 включно, проведено його заміну у судовій справі № 918/764/25, протокол від 17.02.2026, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Павлюк І.Ю., Тимошенко О.М.

Ухвалою суду від 17.02.2026 справу № 918/764/25 прийнято до провадження у новому складі суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бомар Україна" не скористалося свої правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що у свою чергу згідно з частиною 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання 18.02.2026 сторони не забезпечили участі своїх повноважних представників, про час та дату судового засідання сторони повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 20.01.2026 явка представників сторін в судове засідання 18.02.2026 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників позивача та відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бомар-Україна" (позивач, постачальник) та Приватним підприємством "Агро-Експрес-Сервіс" (відповідач) укладено договір поставки № 1606, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити (відвантажити), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар, у визначений строк в порядку та на умовах договору продукцію торгівельної марки "Midland" виробництва Швейцарії (далі - товар) у кількості та асортименті, що зазначаються в рахунках на оплату, що виставляються постачальником і є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 договору ціна за одиницю та загальна вартість товару зазначаються сторонами в рахунках на оплату та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору. Вартість тари та упаковки входить до ціни товару.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що усі розрахунки здійснюються покупцем на підставі договору та рахунків на оплату, видаткових накладних, шляхом перерахування суми грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання товару, що підтверджується видатковою накладною.

Згідно з пунктом 3.5 договору оплату за поставлений (переданий, відвантажений) товар, покупець зобов`язаний провадити у безготівковій формі платіжними дорученнями на розрахунковий рахунок постачальника із чіткою вказівкою призначення платежу, що відповідає даті й номеру виставленого рахунку на оплату.

Відповідно до пункту 4.1 договору сторони домовились, що постачальник повинен передати (поставити) покупцю продукцію торгівельної марки "Midland", виробництва Швейцарії до SWISO Certificate (Management System ISO 9001:2015 and ISO 14001:2015), а покупець прийняти поставлений товар та оплатити його, згідно умов договору та виставлених рахунків на оплату.

Згідно з пунктом 4.4 договору постачальник при передачі (поставці) товару зобов`язаний надати покупцю наступні документи: оригінал рахунку на оплату; оригінал видаткової накладної на товар, підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою постачальника; податкову накладну та /або коригування до податкової накладної, спрямованої з використанням програмного забезпечення "Соната" в електронному вигляді, заповнена в установленому чинним законодавством України порядку і підписані електронним підписом уповноваженої особи, з подальшою реєстрацією в термін визначений податковим кодексом України від дати виникнення податкового зобов`язання або підстав, визначених статтею 192 Податкового кодексу України.

Пунктами 4.8, 4.9 договору передбачено, що зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними з моменту його передачі покупцю.

Товар переходить у власність покупця в момент передачі товару по видаткових документах. Датою поставки вважається дата, вказана у видатковій накладній.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договору товар, який поставляється (передається, відвантажується) згідно з договором відповідає сертифікату якості/відповідності виробника SWISO Certificate (Management System ISO 9001:2015 and ISO 14001:2015).

Претензії можуть бути заявлені покупцем по кількості та видимим недолікам в момент прийому товару, з обов`язковим складанням акту про недостачу чи пошкоджену або відкриту упаковку, в присутності постачальника.

Згідно з підпунктами 6.1.1, 6.1.2 пункту 6.1 договору постачальник зобов`язаний поставити (відвантажити, передати) якісний товар покупцю в кількості, що вказана в рахунку на оплату. Надати інформаційні матеріали, які є в наявності на момент поставки товару.

Відповідно до підпунктів 6.3.1, 6.3.2 пункту 6.3 договору покупець зобов`язаний прийняти якісний товар в кількості та терміни, встановлені договором. Здійснити оплату товару в строки та на умовах, визначених договором.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадку порушення умов оплати товару, зазначених у пункті 3.4 договору, покупець на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє на момент прострочення, від суми невиконаного в строк зобов`язання за кожен календарний день прострочення платежу, а також сплатити постачальнику 3% річних від суми заборгованості за користування чужими грошовими коштами за весь період прострочення оплати поставленого товару.

Відповідно до пункту 7.5 договору у разі прострочення оплати поставленої (переданої) партії товару більш ніж на 30 календарних днів покупець на письмову вимогу постачальника сплачує останньому штраф у розмірі 1,5 % від суми заборгованості. Навіть якщо товар сплачено частково, то відлік 30 календарних днів починається з першого дня прострочення платежу та штраф в розмірі 1,5 % нараховується на суму заборгованості, яка була встановлена з першого дня прострочення платежу.

Договір набирає сили з дати його підписання сторонами і діє до 15.06.2026 (пункт 2.1 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб /а.с. 5-8/.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 108 401,80 грн, що підтверджується рахунком-фактурою № 1706.01 від 17.06.2025 та видатковою накладною № 1806.01 від 18.06.2025 на суму 1 108 401,80 грн, підписаною сторонами та скріпленою печатками юридичних осіб /а.с. 9, 10/.

Відповідачем здійснена часткова оплата прийнятого за видатковою накладною товару у розмірі 50 000,00 грн, про що зазначено позивачем у позовній заяві та в розмірі 400 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 15.08.2025 № 1102 /а.с. 41/.

Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної оплати за поставлений товар, заборгованість становить 658 401,80 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору поставки щодо повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар позивач звернувся до місцевого господарського суду з відповідним позовом.

Також позивачем нараховано 1 569,34 грн 3 % річних, 16 216,53 грн пені та 784,67 штрафних санкцій згідно з п. 7.5 договору за період з 18.07.2025 по 15.08.2025.

17.12.2025 Господарським судом Рівненської області ухвалено оскаржуване рішення, яким позов задоволено частково. стягнуто з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на користь ТОВ "Бомар Україна" 658 401,80 грн основного боргу, 15 657,34 грн пені, 1 515,23 грн - 3% річних та 10 133,61 грн витрат зі сплати судового збору. Відмовлено в задоволенні позовних вимог у частині стягнення 1,5 % штрафних санкцій у розмірі 784,67 грн, 3 % річних у розмірі 54,11 грн та пені у розмірі 559,19 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення 658 401,80 грн основного боргу мотивоване тим, що незважаючи на умови договору, відповідач не здійснив відповідних розрахунків за поставлений товар у встановлені договором строки.

Здійснивши перевірку розрахунку заявленої позивачем суми позовних вимог суд першої інстанції встановив, що позивачем було допущено арифметичну помилку при визначенні загальної суми, а саме вказано загальну суму заборгованості у розмірі 676 975,34 грн, тоді як загальна сума є 676 972,34 грн (658 401,80 основний борг + 1 569,34 3% річних + 16 216,53 пеня + 784,67 1,5% штраф), тобто арифметична помилка складає 3,00 грн.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що позивачем помилково включено у період розрахунку останній день оплати поставленого ним товару відповідачу.

Здійснивши перерахунок, за допомогою системи пошуку судової практики ?Прецедент?, нарахованих 3 % річних та пені, суд першої інстанції дійшов висновку, що правильним та обґрунтованим є стягнення з відповідача 15 657,34 грн. пені та 1 515,23 грн 3% річних.

Щодо стягнення 1,5 % штрафу, суд першої інстанції дійшов висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки прострочення платежу складає менше ніж 30 календарних днів, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність нарахування позивачем 1,5 % штрафу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі договору поставки № 1606 від 16.06.2025.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з частинами першою та другою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт отримання відповідачем від позивача товару за договором поставки на загальну суму 1 108 401,80 грн підтверджується рахунком-фактурою № 1706.01 від 17.06.2025, видатковою накладною № 1806.01 від 18.06.2025 /а.с. 9, 10/.

Відповідач розрахунки за товар провів частково у загальному розмірі 450 000,00 грн. Товар у розмірі 658 401,80 грн є неоплаченим.

Відповідно до 3.4 договору, усі розрахунки здійснюються покупцем на підставі договору та рахунків на оплату, видаткових накладних, шляхом перерахування суми грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання товару, що підтверджується видатковою накладною.

З урахуванням пункту 3.4 договору та положень частини першої статті 530 ЦК України, відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 658 401,80 грн основного боргу є обґрунтованими, визнаються відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо вимог про стягнення 16 216,53 грн пені та 1 569,34 грн 3 % річних за період прострочення з 18.07.2025 по 15.08.2025.

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною третьою статті 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 7.2 договору сторони погодили, що у випадку невиконання (прострочення) термінів оплати товару постачальник має право стягнути з покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, здійснюючи розрахунок пені, 3 % річних та 1,5 % штрафу, невірно визначив період нарахування з 18.07.2025 по 15.08.2025, оскільки відповідно до пункту 3.4 договору всі розрахунки здійснюються покупцем на підставі договору та рахунків на оплату, видаткових накладних, шляхом перерахування суми грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання товару. Згідно з видатковою накладною № 1806.1 від 18.06.2025 товар є отриманим 18.06.2025, тому 18.07.2025 є останнім днем оплати поставленого товару, а першим днем прострочення платежу є 19.07.2025.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та стягнення 15 657,34 грн пені та 1 515,23 грн 3 % річних, нарахованих за період прострочення з 18.07.2025 по 15.08.2025.

Щодо вимог про стягнення 784,67 грн 1,5 % штрафу.

Згідно з пунктом 7.5 договору у разі прострочення оплати поставленої (переданої) партії товару більш ніж на 30 календарних днів покупець на письмову вимогу постачальника сплачує останньому штраф у розмірі 1,5 % від суми заборгованості.

Тобто сторони в договорі передбачили право позивача (постачальника) щодо нарахування 1,5 % штрафу саме у разі прострочення оплати поставленого товару більше ніж на 30 календарних днів.

Судом встановлено, що першим днем прострочення платежу є 19.07.2025, а тому, враховуючи умови пункту 7.5 договору, саме 19.08.2025 є першим днем прострочення оплати товару більш ніж на 30 календарних днів, у той час як період розрахунку складає до 15.08.2025, тобто менше ніж 30 календарних днів, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність нарахування позивачем 1,5 % штрафу.

Окрім того суд першої інстанції вказав на допущену позивачем арифметичну помилку при визначенні ціни позову у розмірі 676 975,34 грн, тоді як загальний розмір заявлених вимог становить 676 972,34 грн (658 401,80 грн основний борг + 1 569,34 грн 3 % річних + 16 216,53 грн пеня + 784,67 грн 1,5 % штраф), тобто арифметична помилка складає 3,00 грн.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що відповідач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки на момент його ухвалення сторони перебували у процесі погодження мирової угоди, за умовами якої передбачалося погашення відповідачем заборгованості без стягнення процентів річних, пені та сплати судових витрат. Разом з тим скаржник до апеляційної скарги не додав жодних доказів того, що між сторонами проводяться переговори, а також що сторони мають намір укласти мирову угоду (пропозиція укласти мирову угоду, проєкт мирової угоди, тощо).

Натомість колегія суддів звертає увагу скаржника, що статтею 330 ГПК України передбачена можливість укладання сторонами мирової угоди також в процесі виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Рівненської області від 17.12.2025 у справі № 918/764/25 відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги, у зв`язку з відмовою в її задоволенні, покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання 18.02.2026 сторони явку повноважних представників не забезпечили, тому датою ухвалення постанови у справі № 918/764/25 є дата складення повного тексту цієї постанови.

Керуючись ст. 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 17.12.2025 у справі № 918/764/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Справу № 918/764/25 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повну постанову складено "23" лютого 2026 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Тимошенко О.М.