РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2026Справа № 910/13419/25

Суддя Н.Плотницька, розглянувши справу

за позовом Асоціації "Тріангль Женерасьон Юманітер" в особі Відокремленого підрозділу Асоціації "Тріангль Женерасьон Юманітер" в Україні (01103, місто Київ, бульвар Миколи Міхновського, будинок 14-16)

до Фізичної особи підприємця Красовського Євгена Миколайовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 110 027 грн 95 коп.

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Асоціації "Тріангль Женерасьон Юманітер" в особі Відокремленого підрозділу Асоціації "Тріангль Женерасьон Юманітер" в Україні з вимогами до Фізичної особи підприємця Красовського Євгена Миколайовича про стягнення 164 107 грн 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна від 18.11.2024 № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення страхового депозиту, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 54 080 грн 00 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 1 085 грн 64 коп. інфляційних втрат, 782 грн 31 коп. 3 % річних та 108 160 грн 00 коп. штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

10.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 відкрито провадження у справі № 910/13419/25, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 1 085 грн 64 коп. інфляційних втрат, 782 грн 31 коп. 3 % річних та 108 160 грн 00 коп. штрафу.

19.11.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

21.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про долучення доказів та відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 виправлено допущену описку в ухвалі Господарського суду від 13.11.2025 по справі № 910/13419/25.

01.12.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про незгоду на відповідь позивача на відзив.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами суду не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 між Асоціацією "Тріангль Женерасьон Юманітер" в особі директора Відокремленого підрозділу Асоціації "Тріангль Женерасьон Юманітер" в Україні (орендар за договором, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Красовський Євген Миколайович (орендодавець за договором, відповідач у справі) було укладено договір оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/6, відповідно до умов якого орендодавцем зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування квартиру, а саме двох кімнатну квартиру загальною площею 52,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 17, квартира 63, а орендар в свою чергу - прийняти та сплачувати орендодавцеві орендну плату на умовах визначених цим договором.

Згідно умов пунктів 5.1 та 5.2 договору розмір місячної орендної плати складає гривневий еквівалент 1300 (одна тисяча триста доларів США ) но курсу продажу ПриватБанку на момент виставлення рахунку. Орендна плата індексації не підлягає. Орендна плата сплачується орендарем не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного поточного місяця оренди в національній валюті України на банківські реквізити орендодавця, що зазначені в цьому договорі

Пунктом 5.5 договору погоджено, що перша оплата складається з оренди за перший місяць та страхового депозиту у розмірі одного місяця оренди, і має бути сплачена орендарем протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання цього договору та отримання від орендодавця рахунку на таку оплату. Страховий депозит за погодження сторін використовується, як місячна орендна плата за останній місяць оренди або повертається орендарю протягом п`яти робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі від орендаря орендодавцю повністю та у тій самій валюті, у разі якщо у орендаря немає ніяких боргів перед орендодавцем. В іншому випадку страховий депозит використовується для покриття боргів орендаря перед орендодавцем. При виникненні боргів та або ушкоджень, які виникли з вини орендаря і які орендар повинен компенсувати - орендодавець зобов`язується надати підтверджуючі квитанції від майстрів, обслуговуючих компаній тощо. Якщо розміру страхового депозиту буде недостатньо для покриття боргів орендаря або усунення пошкоджень майна, орендар зобов`язаний сплатити решту не пізніше останнього дня оренди.

У відповідності до пункту 9.1 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору сторона несе відповідальність визначену цим договором та чинним в Україні законодавством.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення орендаря про зміну власника об`єкту оренди та/або прострочення повернення орендарю надмірно сплаченої орендної плати орендодавець зобов`язаний додатково сплатити орендарю штраф у розмірі 200% від надмірно отриманої орендної плати (пункт 9.4 договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

У відповідності до статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до акту приймання-передавання майна 18.11.2024 за договором оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 від 18.11.2024 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування квартира.

03.04.2025 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 про розірвання договору оренди з 30.04.2025, відповідно до умов якої орендар та орендодавець дійшли згоди розірвати договір оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 від 18.11.2024 з 30.04.2025.

30.04.2025 між сторонами підписано акту приймання-передавання майна з оренди по договору оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 від 18.11.2024, орендар передав, а орендодавець прийняв з оренди об`єкт нерухомості: квартиру № 63 по вулиці вулиця Бульварно-Кудрявська 17 в місті Києві, загальною площею 52.2 кв. м. з усім майном.

На виконання зобов`язань за договором оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 від 18.11.2024 позивачем було сплачено оренду плату за період оренди з 18.11.2024 по 30.04.2024 в розмірі 296 084 грн 44 коп. та суму страхового платежу в розмірі 54 080 грн 00 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківською випискою та платіжним дорученням.

17.10.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення суми страхового депозиту в розмірі 54 080 грн 00 коп.

Відповідно до платіжної інструкції від 31.10.2025 № 1434 відповідачем сплачено на рахунок позивача кошти в розмірі 54 080 грн 00 коп. з призначеннями платежу: "Повернення страхового депозиту згідно договору оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 від 18.11.2024".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків повернення страхового депозиту за договором оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 від 18.11.2024, у зв`язку з чим заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1 085 грн 64 коп. інфляційних втрат, 782 грн 31 коп. 3 % річних та 108 160 грн 00 коп. штрафу.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач зазначає, що позивач не надав реквізити для повернення страхового депозиту, відповідач не користувався грошовими коштами позивача, а також вказує на те, що умовами договору не передбачено нарахування штрафних санкцій за не повернення чи несвоєчасне повернення страхового депозиту.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, відповідно до поданих доказів, судом встановлено, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 від 18.11.2024, належним чином не виконано взятих на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення страхового депозиту, що є підставою для застосування відповідальності відповідно норм чинного законодавства.

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору оренди, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повернення позивачу суми страхового депозиту у строк встановлений пунктом 5.5 за договору оренди нерухомого майна № UA-LVI-DP-08-2024-170/06 від 18.11.2024, вимоги позивача про стягнення з відповідача1 085 грн 64 коп. інфляційних втрат, 782 грн 31 коп. 3 % річних, нарахованих за загальний період прострочення з 08.05.2025 по 30.10.2025, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 108 160 грн 00 коп. штрафу, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Так, виходячи з положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 1 статті 546 та статті 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до пункту 9.1 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору сторона несе відповідальність визначену цим договором та чинним в Україні законодавством.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення орендаря про зміну власника об`єкту оренди та/або прострочення повернення орендарю надмірно сплаченої орендної плати орендодавець зобов`язаний додатково сплатити орендарю штраф у розмірі 200% від надмірно отриманої орендної плати (пункт 9.4 договору).

З огляду на вищевикладене та у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів того, що між сторонами існувала письмова угода щодо нарахування штрафу за невиконання чи неналежне виконання орендодавцем зобов`язань з повернення страхового депозиту, позовні вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 108 160 грн 00 коп. визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з Фізичної особи підприємця Красовського Євгена Миколайовича витрат на професійну правничу допомогу згідно договору від 08.01.2025 в загальному розмірі 10 000 грн 00 коп.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію договору про надання адвокатом правової допомоги від 14.10.2025 № 19-2025, укладеного між Асоціацією "Тріангль Женерасьон Юманітер" та Адвокатом Базелюком Юрієм Володимировичем, копію акту наданих послуг від 30.10.2025 № 1-10, копію звіту про витрачений час на надання юридичних послуг до акта надання послуг № 1-10 від 30.10.2025, рахунок за юридичні послуги від 30.10.2025 № 30-10/25 та платіжну інструкцію від 02.11.2025 № 11984.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Відповідачем не доведено те, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката є неспівмірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на заявлену позивачем ціну позову та витрат на послуги адвоката, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на відшкодування адвокатських послуг є співрозмірним із ціною позову та ступенем складності справи та підлягають частковому задоволенню пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам на суму 169 грн 77 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Красовського Євгена Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Асоціації "Тріангль Женерасьон Юманітер" в особі Відокремленого підрозділу Асоціації "Тріангль Женерасьон Юманітер" в Україні (01103, місто Київ, бульвар Миколи Міхновського, будинок 14-16, ідентифікаційний код 26626719) інфляційні втрати в розмірі 1 085 (одна тисяча вісімдесят п`ять) грн 64 коп., 3 % річних в розмірі 782 (сімсот вісімдесят дві) грн 31 коп., судовий збір в розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн 41 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 169 (сто шістдесят дев`ять) грн 77 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька