ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 лютого 2026 р. м. Житомир Справа № 906/80/26

За заявою: ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Гнисюк С.Д.

Заявник в засідання суду 17.02.2026 не з`явився.

15.01.2026 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ систему "Електронний суд", надійшла заява від ОСОБА_1 від 15.01.2026 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 15.01.2026 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду заяву арбітражного керуючого Барішевського Олексія Валерійовича №14/01-1 від 14.01.2026 на участь у справі; підготовче засідання суду призначено на 17.02.2026. Постановлено ОСОБА_1 прийняти участь у підготовчому засіданні 17.02.2026 для з`ясування особи та наміру, щодо бажання застосування передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності та можливості брати участь у процедурі. Явку визнано обов`язковою. Зобов`язано ОСОБА_1 , до дати судового засідання надати суду всі наявні докази на підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно довідки Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026, зазначена ухвала була доставлена в електронний кабінет ОСОБА_1 02.02.2026 о 18:33.

В засіданні суду 17.02.2026 розглядалась заява заяву ОСОБА_1 від 15.01.2026 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

ОСОБА_1 в засідання суду 17.02.2026 не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Додаткових доказів в обгрунтування підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність суду не надав.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані боржником документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд встановив наступне.

Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство) встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини 1 статті 8 Кодексу про банкрутство, справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця.

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Кодексу про банкрутство, неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу про банкрутство передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу про банкрутство.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу про банкрутство, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу про банкрутство дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами 1-3 статті 119 Кодексу про банкрутство, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини 3 статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими)).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Заявником пояснено наступне.

З квітня 2016 року ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності та протягом трьох років займався підприємницькою діяльністю.

У травні 2019 року підприємницьку діяльність Охріменко М.В. було припинено.

В результаті запозичень грошових коштів протягом 2019 - 2021 років заборгував різним особам суму в розмірі 2 304 561,82 грн.

У власності нерухомості не має.

На даний час офіційно не працевлаштований.

Середньомісячний дохід складає незначну суму грошових коштів та його з врахуванням витрат на їжу, одяг, ліки не вистачає на погашення в строк заборгованості перед кредиторами.

Має заборгованість перед бюджетом в розмірі 1 452 358,86 гривень.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 240/8190/20 з Охріменко М.В. підлягає стягненню 1452358,86грн. податкової заборгованості на користь ГУ ДПС у Житомирській області.

Згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 19.11.2020 по справі № 906/568/20 з Охріменко М.В. підлягає стягненню 139455,47грн. заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк».

Заявник зазначає, що підставою для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є те, що він припинив погашення та здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Щодо наявності підстави для відкриття провадження у справі, у відповідності до п. 2 ч.2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Заявником у список кредиторів включено:

Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області

Загальна сума грошових вимог: 1452358,86грн.

Розмір боргу за основним зобов`язанням: 1021640,03грн.

Розмір штрафу, пені: 430718,83грн.

Підстава виникнення зобов`язання: зобов`язання зі сплати військового збору, ПДФО, податку на додану вартість, додатково підтверджується рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 240/8190/20.

Суд зазначає, що погашення заборгованості на виконання рішення суду не є іншим п л а н о в и м п л а т е ж е м, а є примусовим або добровільним виконанням зобов`язання, встановленого судовим актом, тому підстава, визначена п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство - застосуванню не підлягає.

Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк»

Загальна сума грошових вимог: 139455,47грн.

Розмір боргу за основним зобов`язанням: 139455,47грн.

Розмір штрафу, пені: 0 грн.

Підстава виникнення зобов`язання: Кредитний договір від 08.01.2019, додатково підтверджується рішенням Господарського суду Житомирської області від 19.11.2020 по справі № 906/568/20.

Строк виконання зобов`язання: відповідно до умов кредитного договору.

Суд зазначає, що погашення заборгованості на виконання рішення суду не є іншим п л а н о в и м п л а т е ж е м, а є примусовим або добровільним виконанням зобов`язання, встановленого судовим актом, тому підстава, визначена п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство - застосуванню не підлягає.

ОСОБА_2

Загальна сума грошових вимог: 51500,00 доларів США, що за курсом НБУ до

гривні (1 долар = 42,0409грн.) дорівнює 2165106,35 грн.

Розмір боргу за основним зобов`язанням: 2165106,35грн.

Розмір штрафу, пені: 0 грн.

Підстава виникнення зобов`язання: договір позики від 27.12.2021,

Строк виконання зобов`язання: до 31.12.2022.

Щодо даного кредитора, суд зазначає про наступне.

Заявником надано суду копію договору позики від 27.12.2021 та акт приймання-передачі грошових коштів від 27.12.2021 до договору позики від 27.12.2021 (а.с. 13).

Інших доказів суду не надано.

Відсутність належних доказів по даному кредитору, унеможливлює встановлення судом факту реальності зобов`язання та припинення погашення заявником кредиту у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів для застосування п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, тому підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відсутні.

Крім того, суд зазначає про те, що в провадженні Господарського суду Житомирської області (суддя Макаревич В.А.) перебувала справа №906/560/25 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Так ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.08.2025 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

У зазначеній ухвалі, яка набрала законної сили та не була оскаржена, суд встановив та дослідив наступне.

До матеріалів даної справи боржником долучені відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, які сформовані станом на 04.06.2025 та 05.06.2025 за період з січні 2019 року по квітень 2025 року.

З долучених відомостей вбачається, що у період з жовтня 2023 по грудень 2023 року та з квітня 2024 по серпень 2024 року ОСОБА_1 мав доходи у вигляді виграшів та призів, додаткове благо та інші доходи.

Згідно з виписками з рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України", загальна сума надходжень на банківські рахунки боржника за 2024 рік (з 01.01.2024 по 22.08.2024) становить 62 408, 00 грн.

Відповідно до виписок з рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Акціонерному товаристві "Сенс Банк", загальна сума надходжень на банківські рахунки боржника за 2024 рік (з 01.01.2024 по 23.10.2024) становить 406 000,00 грн .

Згідно з виписками з рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк" загальна сума надходжень на банківські рахунки боржника за 2024 рік (з 01.01.2024 по 30.07.2024) становить 562 790,00 грн .

Відповідно до виписок з рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Акціонерному товаристві "Таскомбанк" загальна сума надходжень на банківські рахунки боржника за 2024 рік (з 01.01.2024 по 18.10.2024) становить 452 717, 20 грн.

Згідно з виписками з рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк" загальна сума надходжень на банківські рахунки боржника за 2024 рік (з 01.01.2024 по 30.07.2024) становить 274 071, 37 грн.

Відтак, лише встановлена судом загальна сума надходжень грошових коштів на рахунки ОСОБА_1 становить 1 757 986,57 грн та надавала боржнику можливість погасити значну частину заборгованості перед кредиторами, самостійно визначеними боржником у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до виписки з рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк", загальна сума витрат для оплати на ігрових сайтах у 2024 році становить 332 173, 30 грн (у справі №906/709/24).

Згідно з виписками з рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України", загальна сума витрат для оплати на ігрових сайтах становить 27 961, 66 грн.

Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_1 , відкритому у Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк", загальна сума витрат для оплати на ігрових сайтах становить 41 233, 00 грн.

Встановлена судом сума витрат фізичної особи ОСОБА_1 для оплати на ігрових сайтах становить 401 367, 96 грн.

Зазначені обставини також були встановлені судом за результатом розгляду заяви від 25.06.2024 ОСОБА_1 (Житомирська область, Звягельський район, смт. Ємільчине) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та зазначені в ухвалі Господарського суду Житомирської області від 28.11.2024 (яка набрала законної сили та не оскаржувалась ОСОБА_1 ) про відмову у відкритті провадження у справі №906/709/24.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 по справі №910/9823/17.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Вказану правову позицію викладено у постанові від 03.07.2018 Великої палати Верховного Суду по справі №917/1345/17.

Обставини, встановлені вищезазначеними ухвалами суду, стосовно заявника, в господарських справах, ОСОБА_1 не спростовані.

Згідно п.1 ч.4 ст. 119 Кодексу про банкрутство, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказано, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 13 Цивільного кодексу України).

До боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язок повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у cправі №911/2140/22, від 15.02.2024 у справі №904/7413/21, від 25.01.2024 у справі №916/1575/21, від 18.04.2024 у справі №920/1398/21).

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Збирання доказів по справі не є обов`язком суду, крім випадків, які прямо встановлено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого Барішевського Олексія Валерійовича №14/01-1 від 14.01.2026 на участь у справі.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 1, 2, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Заяву арбітражного керуючого Барішевського Олексія Валерійовича №14/01-1 від 14.01.2026 на участь у справі залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 18.02.2026.

Суддя Гнисюк С.Д.