РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.01.2026Справа № 910/9409/25

За позовомДержавної установи "Літинська виправна колонія (№123)"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера новацій"
провизнання додаткових угод недійсними та про стягнення 328467,79 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Яніцький В.В.

Представники сторін:

від позивачаТрусюк Л.В.
від відповідачаОвдієнко Т.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна установа "Літинська виправна колонія (№123)" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера новацій" про визнання додаткових угод №2 від 07.02.2024, №3 від 10.06.2024, №4 від 12.08.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2024 №К-3 недійсними та про стягнення 328467,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані додаткові угоди не відповідають вимогам ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а відтак, є підстави для визнання зазначених правочинів недійсними та повернення безпідставно сплачених бюджетних коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9409/25 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/9409/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 16.10.2025; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали.

26.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти заявлених позовних вимог заперечив. Серед іншого відповідач зазначив, що оскільки на момент укладення додаткових угод в Україні діяв воєнний стан, з огляду на положення Особливостей здійснення публічних закупівель, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (Особливості), ціна товару може змінюватися пропорційно ринковому коливанню ціни такого товару, що сталося з моменту укладення договору або останньої зміни, а жодна норма Особливостей не встановлює фіксованого обмеження в 10% на загальне підвищення ціни, адже такий ліміт застосовується у мирний час (відповідно до ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Оскільки оспорювані додаткові угоди були укладені з дотриманням умов договору, на підставі наданого відповідачем цінового обґрунтування та без порушення лімітів ціни закупівлі, внесення відповідних змін погоджувалося позивачем як замовником, публікувалися у Prozorro, а отже на переконання відповідача підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Також відповідач у відзиві на позов просив зупинити провадження у справі №910/9409/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

15.10.2025 від позивача надійшло повідомлення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 відкладено підготовче засідання у справі на 12.11.2025, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 03.11.2025, встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

04.11.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та письмові пояснення по суті спору.

11.11.2025 від позивача надійшла заява про долучення документів.

У підготовчому засіданні 12.11.2025 суд відклав до наступного підготовчого засідання розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Підготовче засідання 12.11.2025 відкладено судом на 03.12.2025, про що сторін додатково повідомлено відповідною ухвалою.

У підготовчому засіданні 03.12.2025 судом відмовлено в задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з огляду на відсутність на те відповідних процесуальних підстав, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.01.2026.

Представник позивача у судовому засіданні 07.01.2026 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.01.2026 проти заявлених позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 07.01.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, вступну та резолютивну частину якого буде проголошено 07.01.2026 після оголошеної перерви.

У судовому засіданні 07.01.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 між Державною установою "Літинська виправна колонія (№123)" як споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера новацій" як постачальником укладено договір №К-3 (договір), який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (п.1.1).

За цим договором постачальник продає споживачу товар: електрична енергія ДК 021-2015:09310000-5 - Електрична енергія для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1 договору).

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється у строк з 01.01.2024 по 31.12.2024. Початок постачання електричної енергії визначається датою укладення цього договору, або може додатково узгоджуватись сторонами (п.3.1 договору).

Згідно п.3.3 договору постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

Місце поставки та обсяг постачання електричної енергії споживачу: 390000 кВт/год, 22300, Вінницька обл., Вінницький р-н, смт.Літин, 2-й пров.Б.Хмельницького, 9-А (п.3.4 договору).

За змістом п.5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до договору. Загальна вартість цього договору на момент його укладення становить 1949266,80 грн з ПДВ (п.5.1 договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у актах про оплату електричної енергії за цим договором, у т.ч. у разі її зміни, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.п.5.2, 5.3 договору).

Постачальник має право змінити ціну на електричну енергію, зокрема, внаслідок зміни регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі електричної енергії) та у порядку, передбаченому цим договором (п.п.7 п.7.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2024, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами - до їх повного виконання (п.13.1 договору).

Згідно п.13.6 договору зміни до істотних умов цього договору можуть бути внесені випадках, що передбачені згідно п.19 Особливостей.

Відповідно до п.1 персональної комерційної пропозиції до договору ціна за 1 кВт/год електричної енергії, без урахуванням тарифу на її розподіл, становить 4,99 грн з ПДВ.

В подальшому, згідно підписаної між сторонами додаткової угоди №2 від 07.02.2024 до договору були внесені зміни в частині ціни електричної енергії, а саме, у зв`язку із коливанням середньозваженої ціни на ринку, сторони погодили, що ціна за 1 кВт/год електричної енергії становить 5,67 грн з ПДВ. Умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами з 01.02.2024.

Тобто, відбулось зростання ціни 1 кВт/год електричної енергії на + 11.99% відносно ціни, визначеної в договорі (4,99 грн за 1 кВт/год).

Відповідно до додаткової угоди №3 від 10.06.2024 до договору, у зв`язку із коливанням середньозваженої ціни на ринку сторони погодили вартість за 1 кВт/год електричної енергії у розмірі 7,01 грн з ПДВ, а також те, що умови зазначеної додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.06.2024.

Отже, під час підписання додаткової угоди №3 від 10.06.2024 до договору відбулось зростання ціни 1 кВт/год електричної енергії на + 40,48% відносно ціни, визначеної в договорі (4,99 грн за 1 кВт/год).

Згідно додаткової угоди №4 від 12.08.2024 до договору, у зв`язку з коливанням середньозваженої ціни на ринку, сторони дійшли згоди, що ціна за 1 кВт/год електричної енергії становитиме 7,68 грн з ПДВ, а умови цієї додаткової угоди застосовуються з 01.08.2024.

Тобто, при підписанні додаткової угоди №4 від 12.08.2024 до договору відбулось зростання ціни 1 кВт/год електричної енергії на +53,91% відносно ціни, визначеної в договорі (4,99 грн за 1 кВт/год).

Додатковою угодою №6 від 30.09.2024 до договору сторони погодили дострокове розірвання договору з 01.10.2024.

Згідно підписаних між сторонами та скріплених печатками сторін актів приймання-передачі електричної енергії відповідачем передано, а позивачем прийнято та оплачено, згідно наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій, електричну енергію в наступному порядку: у січні 2024 року - 22610 кВт/год на загальну суму 113007,49 грн з ПДВ (тариф - 4,99 грн за 1 кВт/год з ПДВ), оплачено згідно платіжних інструкції №155 від 31.01.2024 на суму 40389,80 грн та №154 від 31.01.2024 на суму 72617,69 грн; у лютому 2024 року - 50645 кВт/год на загальну суму 287451,90 грн з ПДВ (тариф - 5,67 грн за 1 кВт/год з ПДВ), оплачено згідно платіжних інструкцій №384 від 29.02.2024 на суму 80942,87 грн та №383 від 29.02.2024 на суму 206509,03 грн; у березні 2024 року - 50605 кВт/год на загальну суму 287224,87 грн з ПДВ (тариф - 5,67 грн за 1 кВт/год з ПДВ), оплачено згідно платіжних інструкцій №615 від 29.03.2024 на суму 11177,16 грн, №613 від 29.03.2024 на суму 200679,97 грн, №622 від 01.04.2024 на суму 75367,74 грн; у квітні 2024 року - 37697 кВт/год на загальну суму 213961,39 грн з ПДВ (тариф - 5,67 грн за 1 кВт/год без ПДВ), оплачено згідно платіжних інструкцій №842 від 30.04.2024 на суму 7000,00 грн, №915 від 14.05.2024 на суму 11216,48 грн, №838 від 30.04.2024 на суму 138029,21 грн, №839 від 30.04.2024 на суму 57715,70 грн; у травні 2024 року - 42560 кВт/год на загальну суму 241562,90 грн з ПДВ (тариф - 5,67 грн за 1 кВт/год з ПДВ), оплачено згідно платіжних інструкцій №1097 від 31.05.2024 на суму 61667,80 грн, №1096 від 31.05.2024 на суму 179895,10 грн; у червні 2024 року - 25509 кВт/год на загальну суму 179044,72 грн з ПДВ (тариф - 7,01 грн за 1 кВт/год з ПДВ), оплачено згідно платіжних інструкцій №1310 від 28.06.2024 на суму 78120,20 грн, №1309 від 28.06.2024 на суму 100924,52 грн); у липні 2024 року - 22318 кВт/год на загальну суму 156647,45 грн з ПДВ (тариф - 7,01 грн за 1 кВт/год з ПДВ), оплачено згідно платіжних інструкцій №1543 від 02.08.2024 на суму 84086,22 грн, №1545 від 02.08.2024 на суму 72561,23 грн; у серпні 2024 року - 19196 кВт/год на загальну суму 147517,42 грн (тариф - 7,68 грн за 1 кВт/год, оплачено згідно платіжних інструкцій №1747 від 30.08.2024 на суму 73274,56 грн та №1748 від 30.08.2024 на суму 74242,86 грн; у вересні 2024 року - 20492 кВт/год на загальну суму 157476,92 грн з ПДВ (тариф - 7,68 грн за 1 кВт/год з ПДВ), оплачено згідно платіжних інструкцій №1945 від 30.09.2024 на суму 27168,95 грн, №1944 від 30.09.2024 на суму 86307,97 грн та №1946 від 02.10.2024 на суму 44000,00 грн.

Таким чином, за період з січня по вересень 2024 року, споживачем було оплачено постачальнику 1783895,06 грн за 291632 кВт/год загального обсягу поставленої електроенергії.

Позивач вважає додаткові угоди №2 від 07.02.2024, №3 від 10.06.2024, №4 від 12.08.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2024 №К-3 такими, що протирічать положенням законодавства та підлягають визнанню недійсними, а грошові кошти у розмірі 328467,79 грн, які сплачені на підставі таких угод - надмірно сплаченими та такими, що підлягають поверненню ст.1212 Цивільного кодексу України.

У свою чергу відповідач не визнає обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Законом України "Про публічні закупівлі" (Закон) встановлено правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст.632 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ч.2 ст.632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Абзацом 2 ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Відповідно до ст.13 Цивільного кодексу України кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду особам.

Згідно ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом Таким чином зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

У даному випадку споживач, який мав беззаперечне право на отримання електричної енергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції відповідача про збільшення ціни підписав додаткові угоди, внаслідок чого ціна електричної енергії збільшилася.

Це призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів, адже споживач втратив можливість скористатися пропозиціями інших учасників відкритих торгів, електричну енергію за ціною, запропонованою переможцем тендеру, позивач зміг закупити тільки у січні 2024 року; а натомість вже з лютого 2024 року був змушений оплачувати електричну енергію за ціною, вище аніж встановлена договором, укладеним внаслідок проведення відкритих торгів.

Під час проведення процедури закупівлі, відповідач при поданні остаточної пропозиції, свідомо занизив ціни на продукцію з метою отримання перемоги та створення несприятливих умов для учасників торгів, їх дискримінації, непрозорості, спотворення добросовісної конкуренції тощо.

Підставою для внесення змін до істотних умов договору в частині збільшення ціни за одиницю товару відповідач обґрунтував ціновими довідками від Харківської торгово промислової палати, копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом, в яких зазначені середньозважені ціни на електричну енергію "на добу наперед" у торговій зоні ОЕС та порівняння між вказаними періодами.

Дані довідки носять фактографічно інформаційний характер та не враховують умов договорів та контрактів, що свідчить про те, що укладанням додаткових угод безпідставно підвищена ціна на електричну енергію, враховуючи, що наведені у довідках Харківської торгово промислової палати відомості жодним чином не доводять коливання ціни на електричну енергію.

Таким чином, у довідках Харківської торгово-промислової палати не зазначено вартість електричної енергії на попередні дати, з яких почалася зміна ціни на ринку, а лише зазначено вартість на конкретну дату. Крім того, у вказаних довідках не зазначено, чи є вказана ціна середньою по Україні та якою є середня ціна на електричну енергію на території окремих регіонів України. Надані довідки не відображають інформацію, яка надає можливість прослідкувати динаміку ціни, встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та встановити факт наявності коливання ціни.

Також вищезазначені документи не містять доказів на підтвердження ринкової вартості електричної енергії на момент укладення договору, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни впродовж строку дії договору.

Вказані довідки за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру та фактично дублюють дані із сайту ДП "Оператор ринку", в яких не міститься точної інформації про коливання цін на електричну енергію станом як на момент звернення відповідача про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод.

Кожне внесення змін до договору має бути документально підтверджене, а документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін. Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Аналогічної правової позиції у тотожних правовідносинах дотримується Верховний Суд у постановах від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18.

Верховний Суд у постанові №927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Тобто суд констатує, що в обґрунтування необхідності підвищення ціни за одиницю товару відповідачем не було надано належних підтверджуючих документів, з яких можна було б визначити динаміку ціни у період з часу укладення договору про закупівлю товарів по дату укладення оспорюваних додаткових угод до договору про закупівлю товарів.

Верховний Суд у постановах, від 26.02.2019 №925/683/18, від 26.03.2019 №912/898/18, від 16.04.2019 №915/346/19 неодноразово звертав увагу на те, що без належного обґрунтування, а також достатнього документального підтвердження, відсутні правові підстави для збільшення ціни товару за договором у відповідності до укладених додаткових угод і укладення таких додаткових угод є порушенням вимог ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

У свою чергу, вищевказане підтверджує відсутність коливання ціни на предмет закупівлі, а оспорювані додаткові угоди до договору укладені без належного обґрунтування, достатнього документального підтвердження, а також за відсутності коливання ціни на товар, тобто в порушення вимог ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Уклавши відповідний договір відповідач прийняв на себе зобов`язання постачати предмет поставки (електричну енергію) протягом усього періоду договору, тобто до 01.10.2024 та усвідомлював всі фінансові ризики такої підприємницької діяльності, а рішення переможця закупівлі про підписання договору є його добровільним волевиявленням, в тому числі щодо ціни за одиницю товару на день підписання договору.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, що майже відразу після укладення договору, відповідач почав ініціювати питання щодо збільшення закупівельної ціни з підстав коливання ціни на ринку товарів. Указане свідчить про наявність мети переможця закупівлі не виконувати умови договору про закупівлю товарів згідно наданої пропозиції.

На переконання суду, такі дії порушують принципи закупівель, встановлені ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі", такі як: принцип максимальної економії та ефективності, добросовісної конкуренції серед учасників, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель.

Відповідно до приписів ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона держала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із ч.ч.3, 4 ст.653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з п.2 ч.5 наведеної норми істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

У постанові від 23.01.2024 у справі №922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст.652 Цивільного кодексу України та п.2 ч.5 ст.41 Закону, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24.

Відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто допущення можливості перебільшення встановленого в законі обмеження до 10% збільшення ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на ринку навіть у випадках зміни умов договору про закупівлю електричної енергії зводить нанівець мету вищенаведеного Закону щодо забезпечення створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель.

Як вже вказувалося судом, після укладення договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2024 №К-3 за ініціативою відповідача сторонами було укладено додаткові угоди №2, №3, №4 до вказаного договору, внаслідок чого було збільшено вартість за одиницю товару більше ніж на 10%, а саме на +53,91%, від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, а зменшення самої ціни договору зумовлено зменшенням кількості поставленої електричної енергії.

Щодо посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", якою надано право сторонам договору збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання такої ціни у бік збільшення (без прив`язки до обмеження у 10%), то суд зазначає, що вказана постанова не є підставою до зміни вищенаведених вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а також про те, що допущення можливості перебільшення встановленого в законі обмеження до 10% збільшення ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на ринку навіть у випадках зміни умов договору про закупівлю електричної енергії зводить нанівець мету вищенаведеного Закону щодо забезпечення створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель.

Отже, оскільки сторонами в порушення норм законодавства України, укладено додаткові угоди до договору, якими суттєво зменшено обсяги предмету закупівлі та збільшено ціну за одиницю товару шляхом зменшення кількості закуповуваного товару, що не відповідає принципу економного витрачання бюджетних коштів, оспорювані додаткові угоди до договору підлягають визнанню недійсними у судовому порядку безвідносно до коливання ціни товару на ринку та належності доказів такого коливання, оскільки зазначена в них ціна перевищує імперативно визначену граничну межу можливого збільшення ціни за одиницю товару.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.1 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

У даному випадку в результаті укладення недійсних додаткових угод позивачу заподіяна шкода у виді надмірно сплачених грошових коштів, а саме: обсяг поставленої електричної енергії у лютому-вересні 2024 року склав 269022 кВт/год, первісна ціна за договором - 4,99 грн, тобто позивач повинен був за відповідний обсяг спожитої електричної енергії сплатити 1342419,78 грн, а натомість сплатив 1670887,57 грн. Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за цей період складає 328467,79 грн.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду від 07.02.2024 №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2024 №К-3, укладену між Державною установою "Літинська виправна колонія (№123)" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера новацій".

3. Визнати недійсною додаткову угоду від 10.06.2024 №3 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2024 №К-3, укладену між Державною установою "Літинська виправна колонія (№123)" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера новацій".

4. Визнати недійсною додаткову угоду від 12.08.2024 №4 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2024 №К-3, укладену між Державною установою "Літинська виправна колонія (№123)" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера новацій".

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера новацій" (03150, місто Київ, вул.Тютюнника Василя, 5А, ідентифікаційний код 41887370) на користь Державної установи "Літинська виправна колонія (№123)" (22300, Вінницька обл., селище Літин, провулок Хмельницького Б. ІІ, будинок, 9А, ідентифікаційний код 08562625) безпідставно сплачені кошти на суму 328467 (триста двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят сім) грн 79 коп. та судовий збір на суму 11208 (одинадцять тисяч двісті вісім) грн 81 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.02.2026

Суддя Ю.М.Смирнова