ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року Справа № 906/674/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Тимошенко О.М. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 13.10.2025, повне рішення складено 06.11.2025 у справі № 906/674/25 (суддя Кравець С.Г.)

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 44 338,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13.10.2025 у справі №906/674/25 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" 44 338,00 грн сплаченого страхового відшкодування, 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

05.11.2025, згідно з поштовим штемпелем, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, рішення Господарського суду Житомирської області від 13.10.2025 у справі № 906/674/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Розгляд проводити за участю представника скаржника.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 07.11.2025, для розгляду справи №906/674/25 визначено колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Тимошенко О.М.

Листом № 906/674/25/5882/25 від 07.11.2025 матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області. 18.11.2025 матеріали справи надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.10.2025 у справі № 906/674/25 залишено без руху та надано апелянту 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.

24.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали від 19.11.2025.

Розпорядженням керівника апарату суду від 24.11.2025 у зв`язку із перебуванням у відпустці головуючого судді Крейбух О.Г. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 906/674/25.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 визначено склад суду у справі №906/674/25: Розізнана І.В. - головуючий суддя, суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М..

25.11.25 через підсистему "Електронний Суд" від ПАТ "Страхова група "ТАС" до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.10.2025 у справі № 906/674/25. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Юрчука М.І. на підставі службової записки головуючого судді Розізнаної І.В. від 16.02.26 за розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.02.26 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.26 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Полісся Екосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.10.2025 у справі №906/674/25 колегією суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М..

Згідно з ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , 26.04.2013 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" зареєстровано транспортний засіб - ЗИЛ 5301 (сміттєвоз) з реєстраційним номером НОМЕР_2 (а.с.9).

16.05.2023 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" (страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносно транспортного засобу ЗИЛ 5301, тип С2, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , який оформлено полісом №АТ/4083510. Строк дії страхового полісу: з 29.05.2023 по 28.05.2024 (включно). Згідно з умовами пункту 4 полісу, страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 160 000,00 грн, розмір франшизи - 1 600,00 грн (а.с.8).

14.08.2023 між ТОВ "Полісся Екосфера" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір підряду №62, за умовами п.1.1 якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати таку роботу: керувати вантажним авто, спецтранспортом, іншим технологічним транспортом (за наявності відповідного посвідчення, дозволу) за дорученням замовника; виконати поточний ремонт переданого для виконання робіт транспортного засобу, за необхідності. Виконавець виконує роботу за дорученням замовника щоденно (крім встановлених замовником вихідних) і здає замовникові результати її виконання у повному обсязі до 5 числа наступного місяця (п.1.2). Строк виконання роботи: з 14.08.2023 по 31.08.2023 (п.1.4) (а.с.39-40).

25.08.2023 о 10:40 по вулиці Житомирській, 33 у місті Бердичеві, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ 5301, державний номерний знак НОМЕР_3 , при проїзді регульованого перехрестя вулиць Шолом-Алейхема - Грушевського, не оцінив дорожньої обстановки, технічний стан автомобіля, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Опель", державний номерний знак НОМЕР_4 , що рухався попереду в попутному напрямку. У результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.10.2023 у справі №274/5971/23, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00грн, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн (а.с.12).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, власнику транспортного засобу Opel Vectra, державний номер НОМЕР_4 ОСОБА_2 завдано майнової шкоди.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди - 25.08.2023 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Vectra з номерним знаком НОМЕР_4 була застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна", страховий поліс №216327053 (а.с.18).

ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ "Страхова група "ТАС" з повідомленням від 31.08.2023 про дорожньо-транспортну пригоду за участю її транспортного засобу Opel Vectra з номерним знаком НОМЕР_4 та транспортного засобу ЗИЛ 5301 з номерним знаком НОМЕР_3 , який належить ТОВ "Полісся Екосфера" (а.с.16-17).

Власниця пошкодженого автомобіля Opel Vectra з номерним знаком НОМЕР_4 ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою №01-23/13740 від 13.09.2023 про виплату страхового відшкодування у розмірі 44 338,00грн, оскільки цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ЗИЛ 5301, з номерним знаком НОМЕР_3 , застрахована у ПрАТ "Страхова група "ТАС", поліс №АТ/4083510 (а.с.14-15).

ПрАТ "Страхова група "ТАС" складено страховий акт №18179/07/923 від 19.09.2023, згідно якого сума страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля становить 44 338,00грн (а.с.20).

На підставі даного страхового акта, ПрАТ "Страхова група "ТАС" сплачено на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 44 338,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №364526 від 21.09.2023 (а.с.24).

Позивач посилається на те, що внаслідок виплати страхового відшкодування, до позивача перейшло право вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Оскільки, на момент настання страхової події (ДТП) відповідач був власником і страхувальником транспортного засобу ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_2 , позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ТОВ "Полісся Екосфера" суму страхового відшкодування у розмірі 44 338,00грн.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13.10.2025 у справі №906/674/25 позов задоволено.

Мотиви суду першої інстанції зводяться до наступного.

Проаналізувавши договір підряду №62 від 14.08.2023, суд дійшов висновку, що третьою особою за даним договором надавались не послуги підряду на власний ризик, як з суб`єктом господарювання, а фактично виконувались обов`язки по кваліфікації водія, адже така робота виконувалася за дорученням відповідача, за допомогою транспортного засобу відповідача та з використанням його палива, що вбачається з подорожнього листа автомобіля (а.с.91-92). Місцевий господарський суд на підставі поданих доказів виснував, що транспортний засіб був переданий для його експлуатації у конкретних цілях та в інтересах відповідача.

ТОВ "Полісся Екосфера" посилається на справність автомобіля при виїзді його на маршрут, що підтверджує протоколом перевірки технічного стану №00771-01181-22 від 14.10.2022 (а.с.41), журналом щоденного контролю технічного стану автотранспортних засобів при випуску на маршрут за серпень 2023 року (а.с. 102-113), та відсутність висновку автотранспортної експертизи, який міг би встановити причинно-наслідковий зв`язок між несправністю транспортного засобу та діями/бездіяльністю відповідача. Місцевий господарський суд звернув увагу на правовий висновок, який висвітлено у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі №904/2830/20 у якій зазначено, що вина відповідача для цивільної відповідальності цієї особи у вигляді відшкодування ним шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за правилами статті 1187 ЦК України, за участі транспортного засобу відповідача, не має значення, оскільки особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини.

Зазначене у своїй сукупності, на переконання суду першої інстанції, свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Доводи апелянта зводяться до наступного.

Сам факт виплати страховиком страхового відшкодування не дає підстав для звернення до суду в порядку регресу, при відсутності правових підстав, передбачених п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Доводи позивача, що автомобіль відповідача під час ДТП перебував в технічно несправному стані, не відповідає встановленим судом обставинам справи. Сама по собі констатація факту відмови гальм, яка встановлена у постанові Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.10.2023 у справі № 274/5971/23 про адміністративне правопорушення, не є безумовним доказом вини відповідача.

ОСОБА_1 , виконував роботи за договором підряду, а не перебував у трудових відносинах, він не є "працівником" відповідача у розумінні ст. 1172 ЦК України. Це означає, що відносини між ним регулювалися не нормами трудового законодавства, а цивільним законодавством.

Із огляду на зазначене апелянт просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Страхова група "ТАС" звертає увагу на докази, які наявні в матеріалах справи, а також приписи пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які підтверджують законність та обґрунтованість мотивів суду першої інстанції.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача (страховика) про стягнення з відповідача (страхувальника), як роботодавця водія та власника транспортного засобу, суми сплаченого страхового відшкодування.

Згідно частини 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (частина 1 ст.16 Закону України "Про страхування" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 979 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01.07.2004.

Статтею 3 вказаного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Щодо незгоди ТОВ "Полісся Екосфера" із оскаржуваним судовим рішенням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Як убачається з матеріалів справи ТОВ "Полісся Екосфера" з 26.04.2013 є власником транспортного засобу - ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Між ПрАТ "Страхова група "ТАС" (страховик) та ТОВ "Полісся Екосфера" (страхувальник) 16.05.2023 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відносно транспортного засобу ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_2 , який оформлено полісом №АТ/4083510. Строк дії страхового полісу з 29.05.2023 по 28.05.2024 (включно).

Згідно зі ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у постанові від 06.10.2023 у справі №274/5971/23 встановлено, що 25 серпня 2023 року о 10 год. 40 хв. по вулиці Житомирській, 33 в м. Бердичева ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ-5301, д.н.з. НОМЕР_2 , при проїзді регульованого перехрестя вулиць Шолом-Алейхема - Грушевського, не оцінив дорожньої обстановки, технічний стан автомобіля, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Опель", д.н.з. НОМЕР_4 , що рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б), 13.1, 13.4.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав і пояснив, що рухався на службовому автомобілі, у якого відмовили гальма. Постановою суду від 06.10.2023 у справі №274/5971/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дане судове рішення 17.10.2023 набрало законної сили.

Відповідно до частини 6 ст.75 ГПК України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб - Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_4 , власницею якого є ОСОБА_2 ..

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_4 була застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" полісом № НОМЕР_5 .

Відповідно до пункту 9.1 ст. 9 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_2 застрахована полісом ПрАТ "Страхова група "ТАС" №АТ/4083510, власниця пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_4 , звернулася до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування.

ПрАТ "Страхова група "ТАС" на підставі заяви про страхове відшкодування, страховим актом №18179/07/923 від 19.09.2023, визнала дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_2 , страховим випадком із сумою страхового відшкодування у розмірі 44 338,00грн.

На підставі даного акта ПрАТ "Страхова група "ТАС" сплачено на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 44 338,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №364526 від 21.09.2023.

Відповідно до положень пункту 38.1.1 частини 38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;

д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Здійснивши страхове відшкодування шкоди, завданої водієм транспортного засобу, який належить ТОВ "Полісся Екосфера", позивач звернувся до суду з позовом, в порядку регресу, про стягнення з відповідача, як страхувальника та власника ТЗ, 44 338,00 грн виплаченого страхового відшкодування на підставі пп. г) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1172 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Зі змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду".

Аналіз положень статей 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення у цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (у тому числі моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у статті 1166 ЦК України стосовно шкоди, зокрема, майнової.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану в законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, стаття 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, зокрема відповідно до частини 2 цієї статті таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 1 статті 1172 ЦК України).

Положення частини 1 статті 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

У такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Верховний Суд у пункті 8.5. постанови від 31.05.2021 у справі №904/2830/20 сформував такі висновки щодо застосування статей 1166, 1187 ЦК України:

- судам, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати вимоги ст.1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала; обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини;

- отже, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки - стаття 1188 ЦК України), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки;

- водночас, з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина 2 ст.1166 ЦК) відповідальність відповідача у правовідносинах з відшкодування шкоди, спричиненої діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається: якщо буде доведено, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 ст.1187 ЦК України). В той же час, чинне законодавство не зберігає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як вина потерпілого;

- у зв`язку з цим, розподіл між сторонами спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки ст.1188 ЦК України) обов`язків доказування і подання доказів здійснюється таким чином, що особа, якій завдано шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участі відповідача, розмір заподіяної шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Тоді як обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

- на відміну від загального порядку та умов відшкодування шкоди безпосередньо встановленого ЦК України (ст.1166), умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (ст.1187 ЦК України), є: (1) протиправність поведінки заподіювача шкоди, (2) наявність цієї шкоди у потерпілого і (3) причинного зв`язку між ними.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.10.2023 у справі №274/5971/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Винний у скоєнні ДТП водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_6 , не оцінив дорожньої обстановки, технічний стан автомобіля, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Опель" з д.н.з. НОМЕР_4 , у результаті чого автомобіль "Опель" зазнав ушкодження. Внаслідок скоєння ДТП, власниці ТЗ "Опель" нанесено матеріальні втрати, які мають безпосередній причинний зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою.

При цьому згідно ідентифікатора картки ДТП в системі НПУ 424485 пунктом ПДР встановлено наступне порушення: "п. 2.3.6 ПДР - поруш. стеження за дор. обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технп. 31.4.1 ПДР - Керування водієм ТЗ, що має несправності системи гальмового керування, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація забороняється, переобладнаний з порушенням п. 13.1 ПДР - порушення безпечної дистанції".

Тобто причиною виникнення ДТП є, зокрема, керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового керування, що, на переконання суду апеляційної інстанції, підпадає під приписи пп. г) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі...

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що 14.08.2023 між ТОВ "Полісся Екосфера" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір підряду №62, за умовами п.1.1 якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати таку роботу: керувати вантажним авто, спецтранспортом, іншим технологічним транспортом (за наявності відповідного посвідчення, дозволу) за дорученням замовника; виконати поточний ремонт переданого для виконання робіт транспортного засобу, за необхідності. Виконавець виконує роботу за дорученням замовника щоденно (крім встановлених замовником вихідних) і здає замовникові результати її виконання у повному обсязі до 5 числа наступного місяця (п.1.2). Строк виконання роботи: з 14.08.2023 по 31.08.2023 (п.1.4) (а.с.39-40).

Ураховуючи зміст положень договору підряду №62 від 14.08.2023,0 колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з позицію місцевого господарського суду, що третьою особою за даним договором надавались не послуги підряду на власний ризик, як з суб`єктом господарювання, а фактично виконувались обов`язки по кваліфікації водія, адже така робота виконувалася за дорученням відповідача, за допомогою транспортного засобу відповідача з використанням його палива, що вбачається з подорожнього листа автомобіля, із проведенням щоденного контролю технічного стану автотранспортного засобу при його випуску (а.с.91-92).

Додатково колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 здійснював виїзд по маршруту приватного сектора на автомобілі ЗИЛ НОМЕР_7 25 разів, що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 31.08.2023 (а.с. 36). Тобто ОСОБА_1 використовував автомобіль ТОВ "Полісся Ексофера" згідно договору підряду як працівник останнього. До такого висновку колегія суддів дійшла також проаналізувавши зміст договору та норми цивільного законодавства. Так, за умовами договору не є зрозумілим яку саме роботу відповідач замовив у третьої особи. Яким чином результати цієї роботи приймаються відповідачем і яке матеріальне благо відповідач має отримати. Відсутній кошторис яким би визначалась вартість підрядних робіт в розрізі видів робіт, а також розмір витрат, які несе підрядник у ході виконання робіт.

Ураховуючи те, що експлуатація транспортного засобу здійснювалася третьою особою - ОСОБА_1 для виконання завдань відповідача і в його інтересах, то в такому випадку саме на ТОВ "Полісся Екосфера" має бути покладено обов`язок зі сплати страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 25 серпня 2023 року о 10 год. 40 хв. по вулиці Житомирській, 33 в м. Бердичеві.

ПрАТ "Страхова група "ТАС" складено страховий акт №18179/07/923 від 19.09.2023, згідно якого сума страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля становила 44 338,00 грн. ПрАТ "Страхова група "ТАС" сплачено на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 44 338,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №364526 від 21.09.2023. Таким чином ПрАТ "Страхова група "ТАС" доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість вимог про стягнення з ТОВ "Полісся Екосфера" як власника джерела підвищеної небезпеки суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 44 338,00 грн. При цьому постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області зазначено, що причиною ДТП є відмова гальм. Зазначене також підтверджено відповіддю від НПУ 424485, згідно якої зазначено, що причиною ДТП є керування водієм ТЗ, що має несправності системи гальмового керування.

Усе вищезазначене свідчить про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів щодо настання відповідальності за спеціальним деліктом, яка передбачена ст. 1187 ЦК України. Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що місцевий господарський суд правильно визначив норми матеріального права, які підлягають застосуванню у даній справі.

Частиною 3 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Із урахуванням всього вищезазначеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повністю та всебічно дослідив усі доводи сторін та докази, які наявні в матеріалах справи. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам процесуального та матеріального права.

Із огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає оскаржуване судове рішення без змін.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.10.2025 у справі №906/674/25 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

3. Справу №906/674/25 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Павлюк І.Ю.