ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. Справа№ 910/7878/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Попов Я.О., виписка з ЄДР від 22.09.2025;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційних скарг Антимонопольного комітету України та товариства з обмеженою відповідальністю "Волиця-Агро" на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2025 у справі № 910/7878/25 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Волиця-Агро"

про стягнення 360 121,76 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Антимонопольний комітет України (далі - АМКУ / Комітет) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Волиця-Агро" про стягнення 360 121,76 грн (враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог від 31.07.2025; а.с. 103-106 том 1).

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем рішення АМКУ № 467-р від 21.11.2024 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМКУ), у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення 360 121,76 грн пені за період невиконання вказаного рішення, яким накладено на відповідача 510 811,00 грн штрафу, з 22.03.2025 до 07.05.2025.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Волиця-Агро" 352 459,59 грн пені і зараховано зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України. Стягнуто з ТОВ "Волиця-Агро" на користь АМКУ 5 286,77 грн судового збору за подання позову. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції встановив, що відповідачем згідно платіжної інструкції № 4514 від 07.05.2025 сплачено штраф за Рішенням АМКУ, у зв`язку з чим вірним періодом нарахування пені за прострочення сплати штрафу є з 22.03.2025 до 06.05.2025 включно, тобто за 46 днів, а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 352 459,59 грн. При цьому судом вказано, що приписами Закону України "Про захист економічної конкуренції" не передбачено можливості зменшення розміру пені, заявленої АМКУ до стягнення, оскільки такий вид нарахування пені є видом відповідальності за несплату штрафу у строк, встановлений ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням АМКУ звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині, якою було відмовлено у задоволенні позову (7 662,17 грн) та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що здійснений ним період нарахування пені є обґрунтованим, оскільки відповідач до відзиву на позов надав платіжну інструкцію № 4514 від 07.05.2025 якою з нього було стягнуто на рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби 562 342,10 грн (510 811,00 грн штрафу та 51 081,10 грн виконавчого збору), а отже зазначена платіжна інструкція не підтверджує зарахування стягнутих коштів до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції". В той же час Комітет не отримував від відповідача документів, які підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням АМКУ, саме до Державного бюджету України за вказаним кодом класифікації доходів бюджету, у зв`язку з чим доказом сплати відповідачем штрафу до Державного бюджету України є постанова Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 08.05.2025 про закінчення виконавчого провадження № 78004578, а не платіжна інструкція № 4514 від 07.05.2025, як помилково зазначив суд першої інстанції.

ТОВ "Волиця-Агро" також звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

На переконання відповідача судом першої інстанції не було враховано наявність підстав для зменшення розміру заявленої АМКУ до стягнення з нього штрафної санкції (пені), зокрема, з тих підстав, що він не оскаржував Рішення АМКУ та не вчиняв заходів щодо затягування розгляду антимонопольної справи; штраф за Рішенням АМКУ сплачений повністю; товариство перебуває в непростому фінансовому становищі; порушення не призвело до негативних наслідків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АМКУ та постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

17.11.2025 до апеляційного суду надійшли заперечення позивача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 заяву позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати з повідомленням учасників справи; справу призначено до розгляду на 20.01.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025, зокрема, поновлено відповідачу пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача у справі; зупинено дію оскаржуваного рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 об`єднано апеляційні скарги в одне апеляційне провадження з призначенням судового засідання на 20.01.2026.

09.12.2025 до апеляційного суду надійшов відзив АМКУ, в якому представник зазначав, що до повноважень судів не належить право зменшувати розмір (а відтак і суму) пені за прострочення сплати штрафу чи звільняти від їх сплати (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16). Про перевагу законодавства про захист економічної конкуренції перед іншими законодавчими актами вказано також у п. 8.7 постанови Верховного Суду від 08.01.2021 у справі № 910/9166/19. Окрім цього, нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 28.02.2018 у справі № 914/607/17).

20.01.2026 до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 клопотання відповідача задоволено та відкладено розгляд справи на 10.02.2026.

03.02.2026 до апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому представник зазначив, що існує необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

09.02.2026 до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача про проведення судового засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 задоволено вищевказане клопотання відповідача.

В судовому засіданні, яке відбулось 10.02.2026, позивач просив скасувати оскаржуване рішення в частині, якою було відмовлено у задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. У задоволенні апеляційної скарги відповідача просив відмовити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, за висновками апеляційного суду неявка його представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційних скарг без участі представника відповідача у судовому засіданні. Окрім того розгляд справи вже відкладався за клопотання відповідача.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики ЄСПЛ критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, АМКУ прийнято рішення № 467-р від 27.11.2024, яким визнано, що ТОВ "Волиця-Агро" вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації АМКУ на вимогу заступника голови АМКУ - державного уповноваженого № 126-26.13/09-5092 від 11.11.2022 у встановлений ним строк, у зв`язку з чим накладено на ТОВ "Волиця-Агро" 510 811,00 штрафу за це порушення (далі - рішення № 467-р; а.с. 67-71 том 1).

Копія вказаного рішення була надіслана Комітетом разом із супровідним листом № 126-26.13/05-428е від 15.01.2025 та отримана відповідачем 21.01.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 775 (а.с. 36-38 том 1).

В подальшому згідно платіжної інструкції № 4514 від 07.05.2025 відповідач сплатив 562 342,10 грн Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Києві з призначенням платежу: ТОВ "Волиця-Агро" виконавче провадження № 78004578 без ПДВ (а.с. 97 том 1).

Постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.05.2025, зокрема, закінчено виконавче провадження № 78004578 з примусового виконання наказу № 52-Ю/25 виданого 10.04.2025 АМКУ про стягнення з ТОВ "Волиця-Агро" 510 811,00 грн штрафу (а.с. 98 том 1).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені боржником у повному обсязі, а саме: 510 811,00 грн штрафу та 51 081,10 грн виконавчого збору.

Враховуючи наведене позивач зазначав, що строк сплати накладеного Рішенням АМКУ штрафу у сумі 510 811,00 грн, у відповідності до положень ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (двомісячний строк з дня одержання відповідачем рішення про накладення штрафу), закінчився 21.03.2025 та фактично сплачений відповідачем до Державного бюджету України - 08.05.2025, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача 360 121,76 грн з 22.03.2025 до 07.05.2025 (510 811,00 грн - розмір штрафу * 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" * 47 днів прострочення сплати штрафу).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції встановив, що відповідачем сплачено штраф саме 07.05.2025, у зв`язку з чим вірним періодом нарахування пені за прострочення сплати штрафу є з 22.03.2025 до 06.05.2025 включно, тобто 46 днів, тож стягненню з відповідача підлягає 352 459,59 грн.

Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про АМКУ" АМКУ є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

До основних завдань АМКУ належить здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про АМКУ").

В ч. 1 ст. 5 Закону України "Про АМКУ" унормовано, що АМКУ здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів, а щодо розгляду та вирішення справ про надання дозволів та висновків на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання - також з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру".

За змістом ст.ст. 51, 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" притягнення до відповідальності суб`єктів господарювання за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, шляхом накладення штрафу, належить до виключної компетенції АМКУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф рішенням органу АМКУ, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу АМКУ зобов`язання, передбачені ст. 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу АМКУ, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням. Строки, передбачені абз. 1 цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу АМКУ у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом АМКУ. Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу АМКУ.

Згідно ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу АМКУ про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом АМКУ заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

За приписами ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати пені органи АМКУ стягують пеню в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі якщо протягом строку, встановленого абз. 1 ч. 3 цієї статті, рішення органу АМКУ не виконується, Голова АМКУ, голова територіального відділення АМКУ видає наказ про примусове виконання рішення органу АМКУ, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу. Наказ Голови АМКУ, голови територіального відділення АМКУ про примусове виконання рішення органу АМКУ, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

Частиною 13 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до АМКУ або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вже зазначалось згідно з платіжною інструкцією № 4514 від 07.05.2025 відповідач сплатив 562 342,10 грн Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Києві (а.с. 97 том 1), у зв`язку з чим 08.05.2025 було закінчено виконавче провадження № 78004578 з примусового виконання наказу № 52-Ю/25 виданого 10.04.2025 АМКУ про стягнення з ТОВ "Волиця-Агро" 510 811,00 грн штрафу (а.с. 98 том 1).

Таким чином доказом сплати штрафу відповідачем у розмірі 510 811,00 грн є саме платіжна інструкція № 4514 від 07.05.2025 і нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу АМКУ (ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"). Разом з цим постанова Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.05.2025 засвідчує факт закінчення самого виконавчого провадження № 78004578 і є його завершальною стадією.

З цих підстав судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги у розмірі 352 459,59 грн пені за період з 22.03.2025 по 06.05.2025 включно, тобто за 46 днів прострочення, а нарахування АМКУ у сумі 7 662,17 грн за 07.05.2025 здійсненні безпідставно та не підлягають задоволенню.

Також слід зазначити, що нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер та не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 у справі № 914/607/17). При застосуванні приписів ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування) (позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 16.06.2022 у справі № 917/530/21 тощо).

Враховуючи те, що заявлена до стягнення пеня є видом відповідальності за несплату штрафу у строк, встановлений ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", і її розмір не підлягає зменшенню, то доводи відповідача щодо наявності підстав для її зменшення до уваги судом апеляційної інстанції не приймаються.

Відтак переглянувши оскаржуване рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційних скарг відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати з судового збору покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Антимонопольного комітету України та товариства з обмеженою відповідальністю "Волиця-Агро" на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2025 у справі № 910/7878/25 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2025 у справі № 910/7878/25 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/7878/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.02.2026.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук