ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. Справа№ 910/1251/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 28.01.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 (повний текст складено 19.06.2025)

у справі № 910/1251/25 (суддя Джарти В.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 698 583,60 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення упущеної вигоди в розмірі 295 950,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог за первісним позовом.

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - позивач за первісним позовом, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" (далі - відповідач за первісним позовом, Підприємство) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 698 583,60 грн, з яких: 505 299,60 грн пені та 193 284,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача за первісним позовом умов договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 05.05.2023.

Короткий зміст та підстави позовних вимог за зустрічним позовом.

24.02.2025 (сформовано 22.02.2025) через систему "Електронний суд" Підприємством (далі - позивач за зустрічним позовом) був поданий зустрічний позов про стягнення з Товариства (далі - відповідач за зустрічним позовом) 295 950,50 грн упущеної вигоди.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством взятих на себе зобов`язань за договором № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 05.05.2023 в частині надання заявки на поставку залишку товару (Осцилограф FLUKE 125В кількістю 14 штук), що позбавило Підприємство отримати дохід від продажу цієї частини товару.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1251/25 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 698 583,60 грн задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 505 299,60 грн пені, 193 284,00 грн штрафу та 10 478,75 грн судового збору.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" про стягнення упущеної вигоди в розмірі 295 950,50 грн відмовлено повністю.

Судові витрати, пов`язані з розглядом зустрічного позову покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" 09.07.2025 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1251/25 скасувати та прийняти нове рішення, відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов повністю; вирішити розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення щодо задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову є незаконним і необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають встановленим обставинам справи, також недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що є підставою для його скасування.

Узагальнені доводи скаржника щодо неправомірності задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення:

- не враховано, що оскільки ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" враховує сертифікат ТПП, як передбачено п. 8.1-8.4 договору, тому позивач за первісним позовом повинен виконувати також і п. 8.5 договору, відповідно до якого зобов`язання ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" поставити товар має продовжуватись на період дії форс-мажорних обставин;

- не взято до уваги, що відповідно до п. 8.5 договору від 05.05.2023 зобов`язання з поставки товару ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" продовжено на строк дії обставин, на які вказано посилання в сертифікаті ТПП № 4600-23-4250 від 17.10.2023, і відповідно передчасним є висновок про наявність підстав для нарахування неустойки;

- не враховано, що не надання Товариством заявки на поставку залишку товару, а саме "Осцилограф FLUKE 125B" кількістю 14 штук, останнє позбавило Підприємство можливості отримати дохід від продажу цієї частини товару.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25, справу призначено до розгляду на 09 вересня 2025 року о 14 год 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25 призначено на 02 жовтня 2025 року об 11 год 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 розгляд апеляційної скарги ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25 відкладено на 18 листопада 2025 року о 14 год 30 хв.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці 18.11.2025, судове засідання у призначений час не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2025 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25 призначено на 11 грудня 2025 року о 10 год 20 хв.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці 11.12.2025, судове засідання у призначений час не відбулось.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку з відпусткою судді Тарасенко К.В.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25 призначено на 28 січня 2026 року о 10 год 20 хв.

Правові позиції інших учасників справи щодо поданої апеляційної скарги.

28.07.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач за первісним позовом просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обгрунтування заперечень проти вимог апеляційної скарги Товариство зазначає, що Підприємством не доведено наявності форс-мажорних обставин у даній справі, як наслідок відсутні підстави для звільнення останнього від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за Договором.

Також Товариство заперечуючи вимоги апеляційної скарги в частині наявності підстав для задоволення зустрічного позову у даній справі посилається на те, що позивачем за зустрічним позовом не доведено факту спричинення збитків, не обгрунтовано їх розміру, безпосереднього причинного зв`язку між діями особи та заподіянням збитків та розміру відшкодування, що свідчить про обгрунтований висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні зустрічного позову у даній справі.

Явка представників сторін.

У судове засідання 28.01.2026 з`явилися представники Товариства та Підприємства.

Присутній у судовому засіданні представник Підприємства підтримав вимоги апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/1251/25 скасувати та прийняти нове рішення, відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов повністю.

Представник Товариства заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Підприємства, оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", як покупцем, та ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ", як постачальником, був укладений договір № від 05.05.2023 про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) (далі - договір).

Відповідно до умов пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність Прилади для вимірювання величин (Осцилографи) код згідно ЄЗС ДК- 021:2015 -38340000-0 (далі - товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до договору (далі - Специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у Специфікації (пункт 1.2 договору).

У пункті 3.1 договору сторони погодили. Що ціна цього договору визначається загальною вартістю товарів, зазначених у специфікації, та становить 3 750 000,00 грн, крім того ПДВ 750 000,00 грн.

Відповідно до пункту 5.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації.

Поставка Товару здійснюється на підставі письмових заявок (далі - заявка) від покупця, які є невід`ємною частиною договору. Покупець надсилає скан-копію підписаної уповноваженою особою заявки електронним листом на електронну адресу постачальника, зазначену в пункті 14.12 договору. Датою отримання заявки постачальником вважається дата надіслання відповідного електронного повідомлення покупцем (пункт 5.3 договору).

Відповідно до пункту 5.8 договору датою поставки товарів за договором є дата підписання покупцем Акта приймання товарів за кількістю та якістю відповідно до пункту 5.14 договору та передачі постачальником покупцю в повному обсязі наведених в пункті 5.8 договору документів.

Пунктом 5.14 Договору визначено, що приймання Товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі Акту приймання Товарів за кількістю та якістю.

Відповідно до пункту 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені договором.

Строки поставки товарів відповідно до Специфікації - 120 календарних днів з дати отримання постачальником заявки.

Товариство в первісному позові зауважувало, що 08.06.2023 на електронну адресу відповідно до пункту 5.3 договору було направлено заявку на поставку товарів у кількості 16 шт, у зв`язку з чим граничний строк поставки заявлених товарів враховуючи вимоги Специфікації з урахуванням наданого постачальником сертифікату Львівської торгово-промислової палати від 17.10.2023 №4600-23-4250, становив 18.10.2023.

Невиконання Підприємством свого договірного обов`язку щодо поставки товару зумовило неодноразове звернення Товариства до Підприємства із вимогами щодо виконання умов договору, саме листом № ТОВВИХ-24-6364 від 26.04.2024, листом № ТОВВИХ-24-6583 від 30.04.2024, листом № ТОВВИХ-24-9332 від 21.06.2024, листом № ТОВВИХ-24-10723 від 16.07.2024, листом № ТОВВИХ-24-18279 від 27.11.2024.

У порушення вимог пункту 5.1 та 6.3.1 договору та специфікації заявлений товар загальною вартістю 2 761 200,00 грн (16 шт) постачальником поставлено не було, позивач за первісним позовом 14.11.2024 звернувся до Підприємства із претензією № 4 (лист № ТОВВИХ-24-17473 від 14.11.2024), в якій Товариство вимагало сплати штрафних санкцій (пені та штрафу), застосованих за порушення строків здійснення поставки товару.

Оскільки вказана претензія № 4 залишена Підприємством без виконання, Товариство звернулось із первісним позовом до суду, в межах якого просило суду стягнути з відповідача за первісним позовом 505 299,60 грн пені та 193 284,00 грн штрафу за період з 19.10.2023 по 18.04.2024.

Підприємство проти первісних позовних вимог заперечувало та в своєму відзиві зауважило, що сертифікат ТПП № 4600-23-4250 від 17.10.2023, яким підтверджено дію форс-мажорних обставин, зазначено посилання на дві підстави, які обумовили настання цих обставин: перша, військова агресія Російської Федерації проти України; друга, повідомлення виробника обладнання FLUKE CORPORATION від 05.10.2023. На переконання відповідача за первісним позовом у вказаному сертифікаті ТПП не визначено дату коли обставини непереборної сили завершились, оскільки міститься вказівка "період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - тривають на 17 жовтня 2023 року". Таким чином Підприємство стверджує, що строк виконання заяви на поставку товару в кількості 16 шт ще не сплив. Крім того, заперечуючи проти позову Підприємство скасувало про безпідставність вимог про стягнення штрафних санкцій, оскільки розрахунок, доданий до матеріалів справи, підписаний особою, яка не має таких повноважень.

Крім того, Підприємство звернулось до суду із зустрічними вимогами до Товариства щодо стягнення з останнього збитків у розмірі 295 950,48 грн. Так, позивач за зустрічним позовом зазначав, що умовами договору, зокрема, у Специфікації була визначена загальна кількість товару - 30 шт. Натомість Товариством протягом строку дії договору була скерована заявка (08.06.2023) лише на постачання частини товару в кількості 16 шт.

На переконання Підприємства не надання ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" заявки на поставку залишку товару, а саме "Осцилограф FLUKE 125B" кількістю 14 штук, Товариство позбавило ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" можливості отримати дохід від продажу цієї частини товару.

Розрахунок збитків в формі упущеної вигоди визначений Підприємством без врахування ПДВ: вартість придбання товару ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" без ПДВ 1088084,79 грн; вартість реалізації товару покупцю без ПДВ 1449000,00 грн; різниця від вартості реалізації товару та витрат щодо придбання товару становить 360915,21 грн; від різниці вартості товару визначається податок на прибуток підприємств (18%), який має сплатити продавець після отримання оплати за товар, що становить 64964,73 грн, а отже втрачена вигода становить 295 950,48 грн без ПДВ.

Заперечуючи проти зустрічних позовних вимог, Товариство зазначило, що неотримання постачальником заявки на поставку не зумовлює виникнення у нього обов`язку поставки Товару та, відповідно, у покупця - його прийняти. Договір визначає лише максимально можливу кількість товару, яку покупець шляхом направлення заявки міг замовити під час дії договору, при цьому ані договором, ані актами цивільного законодавства не встановлено обов`язку відповідача за первісним позовом подати позивачу заявку на поставку товару. Крім того відповідач за зустрічним позовом зазначив, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів що підтверджують наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, в тому числі щодо наявності причинного зв`язку між діями ТОВ "Оператор ГТС України" та начебто отриманими позивачем за зустрічним позовом збитками.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Так із матеріалів справи убачається, що внаслідок укладення договору № від 05.05.2023 про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) між сторонами виникли правовідносини щодо поставки товару.

У частині 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено апеляційним господарським судом, відповідно до пункту 5.1 договору та Специфікації строк поставки визначений - 120 календарних днів з дати отримання постачальником заявки. Оскільки заявка була скерована 08.06.2023, тому граничний строк поставки припадав на 05.10.2023.

Водночас, згідно з пунктом 8.1 договору жодна зі сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов цього Договору у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору, а саме: загрози війни, збройного конфлікту або серйозної погрози такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожі атаки, блокади, військове ембарго, дії іноземного ворога, загальну військову мобілізацію, військові дії, оголошену та неоголошену війну, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокаду, революцію, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України або уповноваженим органом країни виробника Товару, експропріацію, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізицію, громадську демонстрацію, блокаду, страйк, аварію, протиправні дії третіх осіб, пожежу, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборону (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до пункту 8.2 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше, ніж протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України або уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати та/або відповідний документ, виданий уповноваженим органом країни виробника Товару*, де виникли такі обставини. Строк для надання вказаних документів - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили. *Відповідний документ повинен бути належним чином легалізовано на території України (наприклад, шляхом проставлення апостилю, легалізовано в консульській установі України в державі, де відбулися обставини непереборної сили) та мати нотаріально засвідчений переклад на українську мову.

У Сертифікаті №4600-23-4250 від 17.10.2023 виданий Львівською торгово-промисловою палатою від 17.10.2023, вказано, що період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) дата настання: 06.10.2023, дата закінчення: тривають на 17 жовтня 2023 року.

Листом №ТОВВИХ-24-6364 від 26.04.2024 ТОВ "Оператор ГТС України" просив надати ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" оновлений сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини.

Також, листом №ТОВВИХ-24-6583 від 30.04.2024 враховуючи умови п. 8.5 договору, яким встановлено що при настанні обставин непереборної сили, які належним чином підтверджені, виконання зобов`язань за цим Договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин, ТОВ "Оператор ГТС України" просив надати оновлений сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини та інформацію щодо термінів виконання зобов`язання ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" щодо поставки приладів для вимірювання величин (Осцилографів).

Повторно листом №ТОВВИХ-24-9332 від 21.06.2024 ТОВ "Оператор ГТС України" просив надати оновлений сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини та здійснити поставку товарів для потреб ТОВ "Оператор ГТС України" в найкоротші строки.

Листом №ТОВВИХ-24-10723 від 16.07.2024 ТОВ "Оператор ГТС України" просив надати сертифікат ТПП на підтвердження продовження дії форс-мажорних обставин та здійснити поставку товарів для потреб ТОВ "Оператор ГТС України" в найкоротші строки.

Листом №ТОВВИХ-24-18279 від 27.11.2024 ТОВ "Оператор ГТС України" просив та здійснити поставку товарів для потреб ТОВ "Оператор ГТС України" або надати сертифікат ТПП на підтвердження продовження дії форс-мажорних обставин.

Таким чином, ТОВ "Оператор ГТС України" неодноразово листами №ТОВВИХ-24-6364 від 26.04.2024, №ТОВВИХ-24-6583 від 30.04.2024, №ТОВВИХ-24-9332 від 21.06.2024, №ТОВВИХ-24-18279 від 27.11.2024 звертався до ТОВ "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" щодо надання документального підтвердження дії форс-мажорних обставин після 17.10.2023, однак Підприємство не надало оновленого сертифікату ТПП та поставку товарів згідно заявки №1 не здійснив.

Умовами договору, а саме вищезазначеними пунктами 8.2 та 8.3 договору чітко та однозначно передбачено, що дії обставин непереборної сили підтверджуються саме сертифікатом Торгово - промислової палати України. Не надання такого сертифікату позбавляє Сторону права посилатись на будь - яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Пунктом 8.4. договору чітко визначено, що у випадку невиконання вимог пунктів 8.2, 8.3 договору Сторона, що їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), як на таку, що виключає її відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово - промислові палати в Україні", торгово - промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово - промислові палати засвідчують форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Таким чином, ухилення Підприємства від надання відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України, що у свою чергу є недотримання пункту 8.3 договору з боку відповідача за первісним позовом.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, про те, що Товариством вірно визначений граничний строк виконання заявки від 08.06.2023 та поставки товару - 18.10.2023.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Таким чином відсутність у матеріалах справи доказів здійснення поставки товару в кількості 16 шт на виконання заявки від 08.06.2023 свідчить про доведеність факту прострочення виконання такого договірного зобов`язання з боку Підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) статтею 610 ЦК України кваліфікується як порушення зобов`язання.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

За приписами частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, за порушення строків виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом чи договором, стягується пеня у розмірі 0, 1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Водночас, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань за договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Згідно з пунктом 7.4. договору за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад 30 (тридцять) календарних днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено.

Керуючись вказаними умовами договору та приписами чинного законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду перевірила здійснений позивачем за первісним позовом розрахунок штрафних санкцій, відповідно до якого пеня становить 505 299,60 грн, а штраф - 193 284,00 грн та встановила, що такий є арифметично правильним та нормативно обгрунтованим, а тому первісні позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі.

В частині зустрічної позовної заяви, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 ЦК України.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком невиконання зобов`язань, а не причиною.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Разом із тим відповідно до частини 1 статті 142 ГК України прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 14.06.2017 у справі №923/2075/15, від 09.12.2014 у справі №5023/4983/12 та у постанові Верховного Суду в справі № 923/700/17.

Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Підприємством не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому збитків з боку Товариства, що є неотриманим прибутком з партії незамовленого товару. Крім того, щодо доводів апелянта в частині порушення відповідачем за зустрічним позовом умов п. 5.3. договору, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що договір визначає лише максимально можливу кількість товару, яку покупець шляхом направлення заявки міг замовити під час дії договору, при цьому ані договором, ані актами цивільного законодавства не встановлено обов`язку відповідача за зустрічним позовом подати позивачу заявку на поставку товару.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову у даній справі.

З огляду на встановлені у даній справі обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить до висновку, що доводи скаржника не спростовують правильності висновку суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні про наявність підстав для задоволення первісного позову і відмову у задоволенні зустрічного позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у даній справі. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМТЕХ ПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1251/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1251/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1251/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.02.2026.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко