ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання вимог кредитора

"18" лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 916/1303/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.,

за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.

розглянувши у судовому засіданні справу № 916/1303/25

за заявою кредитора: Головного управління ДПС в Одеській області

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ

про банкрутство

за участю представників:

арбітражний керуючий: Коваленко І. А.;

від ОСОБА_1 : Деркач А.І.;

від ГУ ПФУ в Одеській області: Бикова Ю. А.;

В С Т А Н О В И В:

Постановою Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 призначено судове засідання на 02.02.2026 о 10:30.

02.02.2026 судове засідання не відбулось через оголошення системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2026 призначено судове засідання на 18.02.2025 о 09:00.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

30.01.2026 за вх.№3-99/26 господарський суд одержав заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про грошові вимоги кредитора до боржника, в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги кредитора Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ у розмірі 1 293 930,24 грн, а також в розмірі 6 656,00 грн сплаченого судового збору.

В своїй заяві Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначає, що 22.08.2017 був складений акт № 4 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом який стався з працівником ТОВ "ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ" ОСОБА_2 (прізвище змінено на ОСОБА_3 згідно з свідоцтвом про шлюб відповідно запису про зміну прізвища, записам у трудовій книжці). Згідно з розрахунком сума потреби в капіталізації коштів ТОВ "ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ" з зазначеною потерпілою становить 1 293 930, 24 грн. Згідно з постановою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.12.2017 № 21981 (03006.0) 51025 потерпілій ОСОБА_3 призначено перераховану щомісячну страхову виплату, виплата якої проводиться з 01.03.2025 по 31.12.2054. до заяви про визнання кредиторських вимог додано відомості Держстату та розрахунок потреби в капіталізації коштів Боржника для розрахунку з потерпілою на виробництві станом на 08.12.2025. Тобто,вказана заборгованість підтверджується: копіями актів, постанов, копією відомостей Держстату та розрахунок потреби в капіталізації коштів Боржника для розрахунку з потерпілою на виробництві станом на 08.12.2025. До сьогодні заборгованість ТОВ "ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ" перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не погашена.

ОСОБА_1 проти заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про грошові вимоги заперечує, про що надав до суду відзив (вх№5724/26 від 17.02.2026) посилаючись на те, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало заяву 30 січня 2026 року з пропущенням встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, в тому числі і після винесення Господарським судом Одеської області постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Заяву про поновлення пропущеного строку не подало, а тому на підставі ст.118 ГПК України така заява має бути залишена без розгляду.

Як зазначає ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підтвердження розрахунку своїх кредиторських вимог від 30 січня 2026 року надає лист Держастату від 29.07.2022 та таблицю смертності та середньої очікуваної тривалості життя України за 2021 рік, тобто, розрахунок кредиторських вимог обґрунтовано даними більше, ніж трирічної давності. Такий розрахунок не може вважатися обґрунтованим, повним та об`єктивним та підтверджувати заявлені 30 січня 2026 року кредиторські вимоги. Крім того, про такий нещасний випадок боржник, в особі ОСОБА_1 не знав, оскільки такий випадок стався 29.07.2017, а сам Акт про нещасний випадок затверджений директором ТОВ «Одеський коровай» ОСОБА_4 22.08.2017 року. Сама потерпіла ОСОБА_2 не була працівником ТОВ «Одеський коровай» після призначення директором ОСОБА_1 і про такий випадок та його наслідки ОСОБА_1 не повідомляла.

18.02.2026 за вх№ 5933/26 господарський суд одержав від арбітражного керуючого повідомлення про розгляд заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про поточні грошові вимоги, в яких арбітражний керуючий визнає поточні грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у повному обсязі.

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Процедура набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство з 21.10.2019 встановлена статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документ», що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку.

Зазначені вимоги підпадають під другу чергу задоволення кредиторських вимог відповідно до статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зокрема, пункт 2 частини першої цієї статті передбачає, що у другу чергу задовольняються вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації відповідних платежів у ліквідаційній процедурі, у тому числі до Пенсійного фонду України за громадян, які застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а також зобов`язання із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, за винятком вимог, задоволених позачергово.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Поняття грошового зобов`язання визначено у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №1105-ХІУ (далі ЗУ №1105-ХІУ) страховими виплатами є грошові суми, які виплачуються застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з ч. 7 ст. 36 ЗУ №1105-ХІУ страхові виплати складаються із: страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі щомісячна страхова виплата); страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, що мають право згідно чинного законодавства); страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 11 ЗУ №1105-ХІУ джерелами формування коштів є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальника у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, % втрати професійної працездатності, виграти по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв`язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть при звести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 1 Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 765 (далі Порядок), здійснюється капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю громадян, у тому числі застрахованих у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв`язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Пунктом 1 ч. 2 Порядку передбачено, що розрахунок щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації, для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх житло і здоров`ю або перед членами їх сімей, здійснюється таким чином: щомісячні виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності.

Відповідно до ч. 3 Порядку капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Дослідивши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з грошовими вимогами до ТОВ "ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ" у сумі 1 293 930, 24 грн, господарський суд встановив, що вона є обґрунтованою та підтвердженою належними та допустимими доказами.

Доказів погашення заборгованості ТОВ "ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ" перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до господарського суду не надано.

З повідомлення розпорядника майном Боржника арбітражного керуючого Коваленко І. А. вбачається, що остання заперечень щодо визнання грошових вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не має.

Враховуючи наведене, господарський суд визнає грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ТОВ "ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ" у сумі 1 293 930,24 грн, що підлягають задоволенню у другу чергу задоволення вимог кредиторів.

Крім того, п. 1. ч 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, підлягають задоволенню у першу чергу вимог кредиторів.

Таким чином, витрати Кредитора, пов`язанні зі сплатою судового збору за подання до суду заяви з грошовими вимогами у розмірі 6 056, 00 грн, підлягають визнанню та задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 45, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 120, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати поточні кредиторські вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ у сумі 1 293 930,24 грн, а також суму судового збору у розмірі 6 656,00 грн.

Ухвала набирає законної сили 18.02.2026 та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 9, ч.ч. 2, 3 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, та ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Повну ухвалу складено 18.02.2026.

Суддя Т.Г. Деркач