ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 рокуСправа № 912/3173/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунальної бюджетної установи "Обласна служба експлуатації адміністративних будівель" (просп. Шевченка, 4, м. Одеса, 65032)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (вул. Ельворті, 7, офіс № 202, м. Кропивницький, 25002)

про стягнення 39 214,06 грн,

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.,

представники сторін в судовому засіданні участі не брали,

у судовому засіданні підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Комунальної бюджетної установи "Обласна служба експлуатації адміністративних будівель" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" про стягнення 39 214,06 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Комунальна бюджетна установа "Обласна служба експлуатації адміністративних будівель" зазначила, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору поставки № 181 від 20.12.2023 в частині поставки товару з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 24.12.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд справи призначив на 22.01.2026, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвалу суду від 24.12.2025 надіслано до електронних кабінетів сторін.

Вказана ухвала доставлена відповідачу в його електронний кабінет 24.12.25 о 18:37 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та згідно з вимогами п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається врученою 25.12.2025.

Тому п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов сплив 09.01.2026.

Проте, відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

22.01.2026 суд відкрив судове засідання. Протокольною ухвалою від 22.01.2026 судом оголошено перерву у судовому засіданні до 12.02.2026.

12.02.2026 суд продовжив судове засідання.

У судовому засіданні 12.02.2026 представники сторін не брали участі, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу в судовому засіданні 12.02.2026 за відсутності представників сторін та за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 12.02.2026 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

20.12.2023 між Комунальною бюджетною установою "Обласна служба експлуатації адміністративних будівель" (далі - позивач, Покупець) та ТОВ "ЛОККАРД" (далі - відповідач, Постачальник) укладено договір поставки № 181 (далі - Договір, а.с. 14-15), за умовами якого, Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність пально-мастильні матеріали згідно Додатку 1, який є невід`ємною частиною до цього Договору, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар відповідно до коду ДК 021:20-9 "Нафта та дистиляти". Найменування Товару: згідно видаткових накладних на товар.

Одиниця вимірювання: літр. Кількість: згідно з видатковими накладними на товар (п. 1.4. Договору).

Відповідно до п. 1.5. Договору відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" затверджених Постановою КМУ № 1442 від 20.12.1997.

Товар вважається переданим постачальником і прийнятий покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору (п. 3.1. Договору).

Ціна за 1 літр Товару: згідно з Додатком 1 до цього Договору. Загальна сума Договору складає 99 975,00 грн, у т.ч. ПДВ: 16 662,50 грн (п. 4.1. - 4.2. Договору).

Розділом 6 Договору сторони погодили умови поставки товару:

- строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки). - передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки;

- скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці;

- умови постачання Товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі;

- постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором, у разі неотримання Покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Відповідно до п. 7.3. Договору, постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором, забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність передбачену законодавством України та цим Договором. За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення (п. 8.1., 8.2. Договору).

Згідно з умовами 11.2. Договору, даний Договір діє до 31 грудня 2023 року включно.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

До Договору сторони підписали Специфікацію, відповідно до умов якої сума Товару з ПДВ становить 99 975,00 грн (а.с. 15 оборот).

25.12.2023 між Постачальником та Покупцем було підписано видаткову накладну № 0004/0000381, відповідно до якої Покупцю було передано скетч-картки на Дизпаливо у кількості 2150 літрів на суму 99 975,00 грн з ПДВ; загалом 2150 літрів на суму 99 975,00 грн (а.с. 18 оборот).

На виконання умов Договору позивач перерахував ТОВ "ЛОККАРД" 99 975,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1091 від 25.12.2023 (а.с. 12).

Позивач зазначає, що постачання товару на АЗС Постачальника за скретч-картками припинено повністю, оскільки дизельне паливо на заправках - партнерах відповідача (мережа АЗС "АВІАС") було відсутнє з січня 2025 року. Доказом відсутності пального є лист позивача № 06/01 від 14.01.2025 (а.с. 13), в якому останній наголошує на відсутності можливості використати скретч-картки та вимагає реалізацію зобов`язань щодо отримання товару у вигляді дизельного палива.

Позивач стверджує, що ним було отримано 1 510 літрів Дизпалива, неотриманим залишилося 640 літрів Дизпалива на суму 29 760,00 грн.

Не поставка відповідачем товару на суму 29 760,00 грн стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Судом встановлено, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, 526 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997, затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти).

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (абз. 2 п. 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (п. 9 Правил № 1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/171/578/155 від 20.05.2008 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п. 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п. 10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.

Тож, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.

Обставини укладення договору поставки паливно-мастильних матеріалів за скретч-картками між позивачем та відповідачем та оплата позивачем товару, сторонами у справі не заперечуються.

Так, за укладеним Договором та Специфікацією ТОВ "ЛОККАРД" зобов`язалося поставити товар дизпаливо, а Комунальна бюджетна установа "Обласна служба експлуатації адміністративних будівель" - сплатити його вартість на загальну суму 99 975,00 грн.

З матеріалів справи вбачається передача товару за видатковою накладною № 0004/0000381 від 25.12.2023, оплата Покупцем Товару в кількості 2 150 л та передача Покупцеві, згідно з умовами договору скретч-карток.

Однак, відповідач у визначений Договором строк до 31.12.2023 (п. 11.2. Договору), частково поставив товар. Згідно з розрахунком залишок товару становить - 640 л.

Відповідач не спростував та не заперечив недопоставку товару на суму 29 760,00 грн.

Суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за вказаною накладною та специфікацією скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у специфікації до Договору та видаткової накладної № 0004/0000381 від 25.12.2023

При цьому, передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно з угодою товар, а саме Дизпаливо в загальній кількості 2 150,00 літрів на загальну суму 99 975,00 грн.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу оплачений товар на загальну суму 27 760,00 грн (640 л х 46,50 грн/л).

Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за угодою не надав.

Згідно з ч. 1-2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №911/1958/18.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідач у справі позовні вимоги не заперечив, факти, викладені в позовній заяві, не спростував, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення основної заборгованості у розмірі 29 760,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 1 516,70 грн інфляційних втрат, 706,90 грн - 3% річних та 7 230,46 грн пені.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ст. 625 Цивільного кодексу України)

Умовами п. 8.2. Договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення ТОВ "ЛОККАРД" умов Договору щодо поставки Товару, наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Згідно з розрахунком позивача:

- розмір пені (за період: з 15.01.2025 по 31.10.2025 на суму основного боргу 29 760,00 грн) становить 7 230,46 грн;

- розмір інфляційних втрат (за період: з лютого 2025 по жовтень 2025 на суму заборгованості 29 760,00 грн) становить 1 516,70 грн;

- розмір 3% річних (за період: з 15.01.2025 по 31.10.2025 на суму основного боргу 29 760,00 грн) становить 706,90 грн.

Відповідач щодо здійсненого позивачем розрахунку пені та штрафу не заперечив.

Суд перевірив розрахунок позивача та вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" 7 230,46 грн пені, 1 516,70 грн інфляційних втрат та 706,90 грн 3% річних такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вище наведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для його задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (вул. Ельворті, 7, офіс 202, м. Кропивницький, 25002, ідентифікаційний код 44574166) на користь Комунальної бюджетної установи "Обласна служба експлуатації адміністративних будівель" (просп. Шевченка, 4, м. Одеса, 65032, ідентифікаційний код 32752026) заборгованість за Договором поставки № 181 від 20.12.2023 у розмірі 39 214,06 грн, яка складається із основного боргу у розмірі 29 760,00 грн, пені у розмірі 7 230,46 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 516,70 грн, 3 % річних у розмірі 706,90 грн, а також 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів.

Повний текст рішення складено 17.02.2026.

Суддя М.С. Глушков