УХВАЛА

м. Київ

16.02.2026Справа № 910/14817/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_1) до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» (АДРЕСА_2) про визнання недійсним пунктів державного контракту, у справі №910/14817/25

За позовом Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1»

про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» (далі - відповідач) про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за державним контрактом на виготовлення та поставку (закупівлю) ІНФОРМАЦІЯ_5 несвоєчасно здійснив поставку погодженого товару, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_6

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/14817/25, задоволено клопотання Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» про розгляд справи у закритому судовому засіданні, постановлено розгляд справи №910/14817/25 здійснювати у закритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 22.01.2026.

У судовому засіданні 22.01.2026 суд, у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 19.02.2026.

10.02.2026 року через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» (далі - позивач за зустрічним позовом) до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» (далі - відповідач за зустрічним позовом) про:

- визнання недійсним п.п. 1 п. 7.2. (У разі порушення строків поставки товару з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості), п.п. 4 п. 7.2. (У разі порушення виконавцем зобов`язань щодо строків поставки товару, за умови здійснення замовником попередньої оплати, виконавець зобов`язаний сплатити на користь замовника проценти за користування коштами попередньої оплати (в частині вартості простроченого товару) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від дня порушення строку поставки товару до дня виконання виконавцем обов`язку щодо поставки товару, визначеного згідно з абзацом першим пункту 3.4 цього контракту) Державного контракту на виготовлення та поставку (закупівлю) ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви судом встановлено, що подана зустрічна позовна заява підлягає поверненню з огляду на таке.

Пунктом 3 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частина 1, 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України вказано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 судом було встановлено відповідачу строк протягом 16-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі - для подання суду відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023, внесено зміни до ряду статей Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» має зареєстрований «Електронний кабінет» в підсистемі «Електронний суд» в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням зазначеного, ухвала Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу до Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що документ в електронному вигляді «стаття 176 Ухвала про відкриття провадження у справі» від 01.12.25 по справі № 910/14817/25 (суддя Васильченко Т.В.) було надіслано одержувачу Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 02.12.25 о 13:54 год.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 16-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, кінцевим строком для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та/або зустрічної позовної заяви є 18.12.2025 включно.

Однак, зустрічна позовна заява подана відповідачем безпосередньо до канцелярії суду - 10.02.2026 (про що свідчить відмітка Господарського суду міста Києва про прийняття документа), тобто з пропуском процесуального строку.

У зустрічній позовній заяві заявлено клопотання про поновлення процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви, посилаючись на те що пропущення строку пред`явлення зустрічного позову було обумовлено об`єктивними чинниками пов`язаними із загостренням загальної ситуації в Україні, зокрема, частими і тривалими повітряними тривогами та відключенням електроенергії в місті Києві, складністю справи, необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, вивченням судової практики, яка у подібних правовідносинах є динамічною та змінною, узгодження правової позиції у справі.

Розглянувши клопотання про поновлення процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви/клопотання про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причин його пропуску.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених положеннями Господарського процесуального кодексу України. Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, № 3236/03, § 41)).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

Із правового аналізу норм статей 118, 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено заявником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини для відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17).

За результатом оцінки, викладених у клопотанні доводів щодо причин пропуску строку на подання зустрічного позову у встановлений строк, суд дійшов висновку, що наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» обставини на обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду із зустрічною позовною заявою у цій справі та/або неможливості її подання раніше зазначеної дати, не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення заявника та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії щодо пред`явлення зустрічного позову у встановлений законом строк.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Вирішення питання про можливість поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивач за зустрічним позовом здійснює свою діяльність на території м. Києва, де за його словами відбулось загострення загальної ситуації внаслідок повномасштабної агресії Російської Федерації проти України, зокрема, частими і тривалими стали повітряні тривоги та відключення електроенергії. Крім того, заявник наголосив на складності даної справи, необхідності ознайомлення з матеріалами справи, вивченням судової практики, яка у подібних правовідносинах є динамічною та змінною, з метою узгодження правової позиції у справі.

Однак, суд наголошує, що сама по собі військова агресія Російської Федерації проти України та введення воєнного стану на всій території України не може автоматично означати зупинення всіх процесуальних строків, визначених законом, або ж про автоматичне поновлення таких строків.

Позивачем не обґрунтовано причинно-наслідковий зв`язок між дією правового режиму воєнного стану та неможливістю виконати конкретну процесуальну дію у строк, встановлений законом.

При цьому, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні та посилання на нього, без належного обґрунтування, мотивування та аргументування впливу на неможливість своєчасного звернення до суду із зустрічною позовною заявою у даній справі та без подання відповідних підтверджуючих доказів, що унеможливили вчинення процесуальної дії у відповідний строк, не є підставою для поновлення такого процесуального строку.

Посилання заявника на часті повітряні тривоги, відключення електричної енергії та складність справи, у даному конкретному випадку не можуть бути визнанні судом, як належні підстави для поновлення строку на звернення до суду із зустрічною позовною заявою, оскільки наведені обставини не зумовили та не спричинили перешкод для подання відповідачу за первісним позовом змістовного відзиву на позовну заяву (16.12.2025 згідно накладної АТ «Укрпошта» на звороті конверту) з переліком доказів на підтвердження власної правової позиції, а тому вплив наведених заявником обставин, як підстав для поновлення строку не може вважатися вагомим.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

У даному випадку, подання відповідачем зустрічного позову поза межами встановленого процесуальним Законом строку, без належного обґрунтування причин пропуску такого строку, суперечитиме завданню Господарського процесуального кодексу України, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України не довело наявності поважних причин пропуску процесуального строку для звернення із зустрічним позовом у цій справі.

Відповідно до частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

За таких обставин, враховуючи, що зустрічний позов подано відповідачем з порушенням вимог ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України та доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання зустрічного позову відповідач не навів, зустрічний позов підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим, обставини, які не можуть бути використані як підстава для поновлення строку на подання зустрічного позову, не позбавляють сторону права звернутися з відповідними вимогами до суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 113, 114, 118, 119, 165, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» у поновленні строку для пред`явлення зустрічного позову у справі №910/14817/25.

2. Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» про визнання недійсним пунктів державного контракту повернути.

Ухвала набирає законної сили 16.02.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

СуддяТ.В. Васильченко