ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.02.2026 м. Дніпро Справа № 904/5024/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Демчини Т.Ю. (суддя-доповідач у справі),

суддів: Кошлі А.О., Стефанів Т.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМТВО «АВАНГАРД» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2026 (головуючий в першій інстанції Красота О.І.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТІС»

до Приватного підприємства «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМТВО «АВАНГАРД»

про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2026 позов задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМТВО «АВАНГАРД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВАРТІС» основний борг у розмірі 2281115,44 грн., 3% річних у розмірі 18840,45 грн, інфляційні втрати у розмірі 18248,93 грн, судовий збір у розмірі 17664,70 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач у справі - Приватне підприємство «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМТВО «АВАНГАРД» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій заявлено вимоги: скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення 3% річних у розмірі 18840,45 грн та інфляційних втрат у розмірі 18248,93 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, з перерозподілом судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2026, для розгляду даної апеляційної скарги визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Демчини Т.Ю. (доповідач), суддів Кошлі А.О., Стефанів Т.В.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та долучені документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення апеляційної скарги без руху, з огляду на наступне.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга, встановлені у ст.258 ГПК України. Згідно з п.2 ч.3 вказаної статті, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Проте документів про сплату судового збору за подання апеляційної скарги до неї не долучено.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянтом подано заяву про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом рішення у справі. Заява обгрунтована скрутним фінансовим становищем апелянта, зумовленим воєнним станом, простоєм виробництва, відсутністю обігових коштів, що унеможливлює сплату судового збору у встановлений законом строк. До заяви доданий реєстр операцій за період з 01.01.2026 по 17.02.2026 по рахунку відповідача.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Статтею 8 Закону "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за певних встановлених цією статтею умов. Разом з тим, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18, положення пунктів 1 та 2 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п.3 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 вказаної статті).

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.01.2026 у справі № 925/1293/19, формальна відмова юридичній особі у звільненні або відстроченні сплати судового збору без оцінки її реального майнового стану може порушувати право на доступ до суду, що ставить під сумнів результат національного судового провадження. У цій справі Велика Палата Верховного Суду наголосила, що: право на доступ до суду не є абсолютним, але будь-які фінансові обмеження мають бути пропорційними; юридичні особи не можуть бути автоматично виключені з механізмів звільнення або відстрочення судового збору; критичний майновий стан компанії підлягає індивідуальній оцінці, а формальне тлумачення норми без аналізу доказів не відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; непосильний судовий збір без оцінки фінансових можливостей заявника ставить під сумнів результат усього провадження.

Здійснюючи оцінку доводів апелянта щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За положеннями ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями ст.4 Закону україни "Про судовий збір", за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання апеляційної скарги на рішення господарського суду встановлено ставку судового збору у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт оскаржує рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2026 у частині стягнення 3% річних у розмірі 18840,45 грн та інфляційних втрат у розмірі 18248,93 грн, тобто про стягнення 37089,38 грн. З урахуванням ставки судового збору при поданні позовної заяви, а також змісту вимог апеляційної скарги, за її подання апелянту належало сплатити судовий збір у розмірі 4542,00 грн (3028,00 грн * 150 %).

Вказаний розмір судового збору не є значним, враховуючи предмет позову та ціну договору поставки, невиконання зобов"язань за яким було предметом судового розгляду.

В обгрунтування неможливості сплатити судовий збір у вищезазначеному розмірі, апелянт у клопотанні зазначає про перебування у скрутному фінансовому становищі, зумовленому воєнним станом, простоєм виробництва, відсутністю обігових коштів. У ідтвердження таких обставин суду подано Реєстр операції по рахунку підприємства у АТ "Перший Український Міжнародний Банк" за період з 01.01.2026 по 17.02.2026 з відомостями про відсутність руху коштів по вказаному рахунку за цей період.

На переконання суду, наданий доказ не є достатнім підтвердженням наведених у клопотанні обставин, а свідчить лише про відсутність руху коштів по конкретному рахунку відповідача. У клопотанні не зазначено, яким чином воєнний стан вплинув на простій виробництва чи відсутність обігових коштів протягом 2026 року, у той час як зі змісту оскаржуваного рішення вбачається здійснення відповідачем фінансово-господарської діяльності протягом 2023-2025 років вже в умовах воєнного стану.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що у клопотанні не наведено достатніх підстав для висновку про критичний майновий стан апелянта як підстави для відстрочення сплати судового збору, а тому вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає.

Одночасно суд звертає увагу на те, що згідно з ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Оскільки апеляційну скаргу подано апелянтом в електронній формі через підсистему ЄСІКС «Електронний суд», розмір судового збору, який належить сплатити скаржнику за подання апеляційної скарги на судове рішення у даній справі, становить 3633,60 грн (4542,00 грн * 0,8).

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, повний текст оскаржуваного рішення складено 27.01.2026, відповідно, останнім днем на його оскарження є 16.02.2026. Натомість апеляційну скаргу сформовано через ЄСІКС "Електронний суд" 17.02.2025.

Апелянт у апеляційній скарзі, посилаючись на те, що отримав повний текст рішення через систему «Електронний суд» 28.01.2026, вважає, що перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду розпочався 29.01.2026, тому вважає, що звернувся з апеляційною скаргою 17.02.2026 в межах процесуального строку.

Такі висновки апелянта є хибними, адже згідно з ч.1 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Таким чином, несвоєчасне отримання судового рішення не продовжує строк оскарження, натомість може бути підставою для його поновлення, за наявності відповідного клопотання. Разом з тим, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не заявлено.

Згідно з ч.3 ст.260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відтак, існують підстави для залишення апеляційної скарги Приватного підприємства «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМТВО «АВАНГАРД» без руху, з наданням апелянту строку для усунення недоліків.

Зазначені у даній ухвалі недоліки підлягають усуненню шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення у даній справі із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та надання доказів.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМТВО «АВАНГАРД» про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМТВО «АВАНГАРД» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2026 у справі № 904/5024/25 залишити без руху.

Надати Приватному підприємству «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМТВО «АВАНГАРД» 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення допущених при поданні апеляційної скарги недоліків.

Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Т.Ю.Демчина

Судді А.О.Кошля

Т.В.Стефанів