ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.02.2026 Справа № 917/154/26

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді (вх. № 1924 від 13.02.2026) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, вул.Соборності, 36, м.Полтава, Полтавська область, 36000

про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи,

установив:

03.02.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б" (ідентифікаційний код 41248723) шляхом скасування запису номер 010007623, внесеного державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради 05.01.2026 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2026 справу № 917/154/26 передано на розгляд судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 09.02.2026 залишив позовну заяву без руху; надав Позивачу строк 3 дні з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви; встановив спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

13.02.2026 від Позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді (вх. № 1924), в якій просить відвести суддю Господарського суду Полтавської області Ківшик О.В. від розгляду справи № 917/154/26.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді, Позивач зазначає, що підставою для звернення з цією заявою про відвід є наявність обставин, які очевидно викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді при здійсненні розгляду у справі № 917/154/26, у зв`язку з наступним.

При прийнятті ухвали від 09.02.2026 про залишення позову без руху "суд не врахував, що рішення державного реєстратора", яке оскаржується Позивачем, "призвело до комунального колапсу у багатоквартирному будинку. Наразі нової юридичної особи не створено і відповідні договори з "Полтаваенергозбут" та ліфтовою компанією укласти неможливо. За означених обставин люди похилого віку, до яких належить і Позивач, не мають змоги користуватися ліфтом, також у під`їздах будинку відсутнє освітлення та не працюють домофони".

На думку Позивача, "це є порушенням соціальних прав щодо вільного і безперешкодного користування загальним майном будинку ... домофони не працюють, у 8 під`їзді за допомогою поліції бомжів прийшлось виганяти".

Крім того, Позивач зазначає, що це не перший випадок упередженого ставлення до нього судді Ківшик О.В. Так, по справі № 917/1891/21 Позивач звернувся до Вищої ради правосуддя з дисциплінарною скаргою щодо дій судді Ківшик О.В.

Частинами 7 та 8 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За результатами дослідження поданої заяви суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

При розгляді заяви суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Так, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч. 3 ст. 35 ГПК України).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що свідчить про те, що господарський процес в Україні побудований в тому числі на принципах змагальності та рівності сторін.

Відповідно до частини 3 статті 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Як убачається зі змісту поданої заяви, підставою для відводу судді від розгляду справи №917/154/26 є звернення Позивача зі скаргою щодо процесуальних дій судді при розгляді справі №917/1891/21 до Вищої ради правосуддя та незгода заявника з процесуальним рішенням судді, зокрема, з ухвалою суду про залишення позову без руху від 09.02.2026 у справі №917/154/26.

Вказані обставини, на думку заявника, викликають обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа.

Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь-якої особи на звернення до ВРП із скаргою стосовно дисциплінарного проступку судді, в тому числі й обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення судового розгляду справи.

Саме лише подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП не перешкоджає судді продовжувати судовий розгляд та виконувати обов`язок справедливо, безсторонньо та своєчасно вирішувати справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства та не спричиняє конфлікту інтересів в розумінні норм Закону України "Про запобігання корупції".

Суд зауважує, що право подавати скарги на дії судді до ВРП є одним із засобів контролю за діяльністю судді під час здійснення ним правосуддя, і в жодному разі можливість скористатися таким правом не є способом усунення певного судді від здійснення посадових обов`язків у конкретній справі за бажанням конкретних осіб.

За таких обставин, сама по собі скарга до ВРП на дії судді не створює конфлікту інтересів у розумінні чинного законодавства, який унеможливлює розгляд справи суддею Ківшик О.В., оскільки не підпадає під поняття конфлікту інтересів, визначеного законом, та не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Суд зазначає, що частиною 4 ст. 35 ГПК України обумовлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя, відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви. Таку суддівську дискрецію або суддівський розсуд визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна (постанова Верховного Суду від 26.06.2023 у справі № 140/6524/20).

Суд звертає увагу на те, що у разі незгоди з прийнятим судом рішенням учасник справи не позбавлений права оскаржити його у встановленому законом порядку разом з рішенням суду.

Існування інших обставин, які б свідчили про упередженість судді Ківшик О.В. заявником не вказано та при розгляді заяви про відвід не встановлено.

Отже, заявником не надано належних доказів на підтвердження наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, що зазначені у ст. 35-36 ГПК України, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з частиною третьою статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 233 - 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 (вх. № 1924 від 13.02.2026) про відвід судді Ківшик О.В.

2. Передати справу №917/154/26 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Ухвала підписана 16.02.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В.Ківшик