ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/3547/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:

Від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - адвокат Перевозник П.М., адвокат Уманець С.Г.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» - адвокат Гудименко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суддя суду першої інстанції Д?яченко Т.Г., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 10.12.2025

по справі №916/3547/24

за позовом: Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ»

про зобов`язання вчинити певні дії

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ»

до відповідача: Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація Україна»

про стягнення 1 799 916,89 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.01.2025, яке постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 залишено без змін, первісну позовну заяву Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено повністю; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14 735 736,19 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн; зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» плату за фактичний час зберігання зернових (з 07.05.2024 по 30.09.2024 обидві дати включно) у розмірі 1 799 916,89 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 599,01 грн.

Постановою Верховного Суду від 24.09.2025 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено частково. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2025 у частині задоволення зустрічного позову в справі №916/3547/24 скасовано. Справу №916/3547/24 у частині зустрічних позовних вимог передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

20.11.2025 до Господарського суду Одеської області від ТОВ «ОССОЙО ЮГ» надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24.

Відповідач за первісним позовом просив визнати Наказ № 916/3547/24 від 26.02.2025 таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з повним виконанням ТОВ «ОССОЙО ЮГ» рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 у справі №916/3547/24.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» від 20.11.2025р. вх. № ГСОО 2-1816/25 по справі №916/3547/24 відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником підстави для визнання наказу Господарського суду Одеської області від 26.02.2025р. у справі №916/3547/24 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1194562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14735736,19 грн., таким що не підлягає виконанню, не відносяться до переліку підстав, які надають суду можливість визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи те, що доказів повернення Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1194562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14735736,19 грн. матеріали справи не містять, суд першої інстанції не вбачав правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24.

Апелянт вказав, що подаючи заяву він не просить зменшити масу кукурудзи, яка підлягала поверненню, а пояснює, що зобов`язання припинилося шляхом належного його виконання двома способами за шляхом видачі фізичної маси та шляхом видачі убутку в масі за рахунок поклажодавця.

Апелянт зазначив, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не з`ясував найважливішу обставину, що повернення зерна шляхом убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки та нормативного убутку за рахунок поклажодавця, що є його виробничими втратами, є звичаєм ділового обороту на зерновому ринку, а також відповідає усталеній практиці відносин між сторонами. Крім того рішенням суду не встановлено, що повернення має бути виключно у фізичній вазі.

Апелянт також зазначив, що він направив на адресу позивача остаточні акти-розрахунки, жодних заперечень щодо розрахунків, визначення маси убутку, яка вираховується з поклажодавця, вмотивованої відмови від їх підписання чи будь-якого іншого непогодження з актами-розрахунками, від стягувача не надходило.

На переконання апелянта, не надаючи жодної вмотивованої відмови від підписання остаточних актів-розрахунків, стягувач АТ «ДПЗКУ» підтвердило та погодило, що боржник ТОВ «ОССОЙО ЮГ» належним чином виконав зобов`язання шляхом видачі зерна у фізичній масі та шляхом списання убутку в масі за рахунок поклажодавця, який є виробничими витратами поклажодавця.

Апелянт також вважає, що судом зроблено передчасний висновок про відмову з посиланням на те, що питання убутку не досліджувалося при розгляді справи, оскільки під час первинного розгляду жодна із сторін не знала і не могла знати який буде розмір убутку, бо він залежить від фактичних показників якості зерна та строку його повернення, що відбулося вже після ухвалення рішення і зерновий склад не мав права списати з рахунку поклажодавця його виробничі втрати у вигляді убутку до повернення всієї партії зерна.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 р. у справі №916/3547/24, прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ «ОССОЙО ЮГ» про визнання Наказу № 916/3547/24 від 26.02.2025 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити, визнати Наказ № 916/3547/24 від 26.02.2025 таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24.

Позивач вказав, що ТОВ «ОССОЙО ЮГ» не виконало в повному обсязі рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 у справі № 916/3547/24 в частині зобов`язання ТОВ «ОССОЙО ЮГ» повернути АТ «ДПЗКУ» 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу. В частині повернення решти зерна в кількості 197 888 кг рішення суду не виконане, через що відсутні правові підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначає, що власна протиправна поведінка ТОВ «ОССОЙО ЮГ», яка призвела чи могла призвести до будь-яких природних чи інших втрат зерна АТ «ДПЗКУ» після травня 2024 року, не може бути підставою для звільнення ТОВ «ОССОЙО ЮГ» від повного виконання рішення Господарського суду Одеської області у даній справі від 27.01.2025 в частині щодо зобов`язання ТОВ «ОССОЙО ЮГ» повернути АТ «ДПЗКУ» 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14735736,19 грн.

Позивач вказав, що під час розгляду справи ТОВ «ОССОЙО ЮГ» не посилалося на будь-які втрати зерна, не надавало доказів таких втрат, не заперечувало проти задоволення первісного позову, а також не оскаржувало рішення суду в частині задоволення первісного позову та зобов`язання ТОВ «ОССОЙО ЮГ» повернути АТ «ДПЗКУ» 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів повного, фактичного виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 у справі №916/3547/24, позивач просить у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ОССОЙО ЮГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 відмовити у повному обсязі.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3547/24 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/3547/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ОССОЙО ЮГ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 30.01.2026; призначено справу №916/3547/24 до розгляду на 12.02.2026 о 14:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

12.02.2026 у судовому засіданні прийняли участь представники Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - адвокат Перевозник П.М., адвокат Уманець С.Г. та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» - адвокат Гудименко Ю.О.

Фактичні обставини, встановлені судом.

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ», у якій просить суд зобов`язати відповідача повернути 1194562 кг. кукурудзи 3 класу вартістю 14735736,19 грн.

02.09.2024 до Господарського суду Одеської області Товариством з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» було подано зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про стягнення плати за фактичний час зберігання зернових (з 07.05.2024р. по 31.07.2024р. обидві дати включно) у розмірі 1052288,32 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 первісну позовну заяву Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено повністю; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14 735 736,19 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн; зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» плату за фактичний час зберігання зернових (з 07.05.2024 по 30.09.2024 обидві дати включно) у розмірі 1 799 916,89 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 599,01 грн.

26 лютого 2025 року на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 року було видано наказ про примусове виконання, за яким постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Баталіна С.С. від 14.03.2025 було відкрито виконавче провадження ВП №77523898.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - залишено без задоволення; рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 у справі №916/3547/24 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24.09.2025 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено частково; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2025 у частині задоволення зустрічного позову в справі №916/3547/24 скасовано; справу №916/3547/24 у частині зустрічних позовних вимог передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

20.11.2025 до Господарського суду Одеської області від ТОВ «ОССОЙО ЮГ» надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24.

В обґрунтування поданої заяви, первісним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» було зазначено суду, що на підставі звернення стягувача Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» приватний виконавець Баталін С.С. відкрив виконавче провадження № 77523898. 05.11.2025 первісний відповідач листом вих. № 97 надав приватному виконавцю Звіт про повне виконання рішення суду з підтверджуючими документами. 05.11.2025 приватний виконавець Баталін С.С. виніс постанову про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» штрафу у сумі 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» вважає, що Наказ №916/3547/24 від 26.02.2025 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

За поясненнями первісного відповідача, у період з 28.08.2025 по 04.11.2025 він повернув первісному позивачу 1194562 кілограм кукурудзи 3-го класу 2021: 996671 кілограм у фізичній масі, що підтверджується наданими виконавцю звітами за 28.08.2025, 29.08.2025, 01.09.2025-03.09.2025, 20.10.2025, 21.10.2025, 22.10.2025, 23.10.2025, 24.10.2025, 29.10.2025, 30.10.2025, 31.10.2025, 04.11.2025 та доданими до них документами. 19891 кілограм за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки та природного убутку, що підтверджується наданим виконавцю звітом від 05.11.2025 та доданими до нього документами. Після повідомлення боржника про фактичні залишки до повернення, стягувач заявляв та ставив під завантаження транспортні засоби меншою вантажопідйомності для того, щоб забрати залишки зерна та не заперечував.

Як було зазначено первісним відповідачем, 04.11.2025 в останній транспортний засіб ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 було завантажено залишок зерна до відвантаження у кількості 340 кілограм, уповноважений представник первісного позивача опломбував вказаний транспортний засіб, незважаючи на те, що його вантажопідйомність дозволяла більшу загрузку, та о 12:10 04.11.2025 р. завантажений та опломбований транспортний засіб ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 покинув територію Зернового складу без жодних претензій по кількості.

Крім того, 05.11.2025 після повернення усієї партії зерна первісний відповідач надіслав на офіційну електронну пошту первісного позивача кінцеві акти-розрахунки та за поясненнями первісного відповідача, повернення зерна з урахування убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки та нормативного убутку є звичаєм ділового обороту на зерновому ринку, а також відповідає усталеній практиці відносин між сторонами.

Керуючись викладеним вище, відповідач за первісним позовом просив визнати Наказ №916/3547/24 від 26.02.2025 таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з повним виконанням ТОВ «ОССОЙО ЮГ» рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 у справі №916/3547/24

05.12.2025 до Господарського суду Одеської області від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшли заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Первісним позивачем було зазначено суду, що первісним відповідачем не виконано в повному обсязі рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 у справі № 916/3547/24 в частині зобов`язання повернути 1194562 кг кукурудзи 3 класу.

За посиланням первісного позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» несе повну відповідальність за будь-які природні чи інші втрати зерна.

За посиланням первісного позивача, власна протиправна поведінка первісного відповідача, яка полягає у неповерненні зерна після травня 2024 року, що призвело до виникнення природних втрат зерна за час такого протиправного притримання, не може бути підставою для звільнення від повного та належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Первісний позивач вважає, що власна протиправна поведінка первісного відповідача, яка призвела чи могла призвести до будь-яких природних чи інших втрат зерна після травня 2024 року, не може бути підставою для звільнення його від повного виконання рішення суду в частині щодо зобов`язання повернути зерно.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Частиною 1 ст. 328 ГПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ГПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 910/8794/17.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. (Правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17).

За приписами статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу в разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. При цьому правовий механізм визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не обмежено переліком обставин, а пов`язується з наявністю самого обов`язку.

Подібні за змістом висновки викладено в постановах КГС ВС від 23.01.2018 у справі №914/3131/15, від 14.06.20218 у справі №914/4134/15, від 06.07.2018 у справі №918/882/15.

Водночас при розгляді заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, судом не вирішується питання про помилкове чи непомилкове видання наказу на виконання рішення, а лише можливість виконання рішення, яке не набрало законної сили відповідно до положень ГПК України.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 02.09.2020 у справі №195/465/15-ц та у постанові Верховного Суду від 15.05.2025 у справі №926/5372/23.

Згідно з ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Згідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.03.2021 у справі №910/8794/17 зазначив, що зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. (Правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №910/8665/17).

Сутність процедури визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документу або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність дослідження питань щодо наявності чи відсутності обов`язку виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України, встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На переконання апелянта, він в повному обсязі виконав рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025р. у справі №916/3547/24 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству Державна продовольчо-зернова корпорація України 1194562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14735736,19, шляхом повернення 996671 кг кукурудзи 3-го класу у фізичній масі та шляхом 197891 кілограм за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та природного убутку.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені заявником підстави для визнання наказу Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 у справі №916/3547/24 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1194562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14735736,19 грн, таким що не підлягає виконанню, не відносяться до переліку підстав, які надають суду можливість визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

В свою чергу, посилання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ», що наведені ним у поданій заяві та апеляційній скарзі, не приймаються судом до уваги в якості підстав для визнання виконавчого документи таким, що не підлягає виконанню, оскільки такі обставини фактично зводяться до встановлення нових фактичних обставин справи, дослідження нових доказів та з`ясування обставин, які не були предметом розгляду даної справи, та до зміни обгрунтувань ухваленого судового рішення, на виконання якого видано наказ суду, отже, могли б бути підставою для оскарження рішення суду в порядку, встановленому положеннями ГПК України, а не для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Також суд наголошує, що питання щодо можливого зменшення маси кукурудзи за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та природного убутку, не було предметом судового розгляду при прийнятті рішення судом у даній справі, оцінки вказаним обставинам під час винесення рішення у даній справі судом не надавалось, за відсутністю будь-яких обгрунтувань своєї позиції щодо цього питання з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ».

Суд зазначає, рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025, залишено без змін та Постановою Верховного Суду від 24.09.2025 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2025 у частині задоволення зустрічного позову в справі №916/3547/24 скасовано та справу №916/3547/24 у частині зустрічних позовних вимог передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» не оскаржувало рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025, яким окрім іншого, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» саме 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14 735 736,19 грн

Дані обставини свідчать про згоду апелянта зі змістом рішення у даній справі.

Колегія суддів при прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicatа можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.

В свою чергу, під час розгляду заяви в порядку ст. 328 ГПК України, суд позбавлений процесуальної можливості переглядати як саме рішення, так і доводи та підстави, що було зазначено у такому рішенні, також у суду відсутні підстави задля встановлення нових фактичних обставин, як свідчать про можливу зміну рішення або з`ясування нових фактів, суд зауважує, що під час розгляду заяви в порядку ст. 328 ГПК України, у суду є право встановлення лише припинення обов`язку боржника добровільним виконанням.

Звертаючись з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, апелянт фактично просить встановити нові обставини у даній справі та переглянути рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 по справі №916/3457/24 у порядку, не передбаченому законом.

В той же час, беручи до уваги те, що доказів повернення Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1194562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14735736,19 грн. матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, які надають суду можливість визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, первісним відповідачем до суду не надано, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у задоволенні заяви слід відмовити.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши доводи та твердження первісного відповідача, що були викладені ним у поданій заяві про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки апелянтом не було підтверджено суду про наявність підстав, що передбачені ст. 328 ГПК України, та з якими пов`язується можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24, за результатами її апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОССОЙО ЮГ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3547/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, не підлягає оскарженню до Верховного Суду відповідно до вимог п. 23 ч. 1 ст. 255 та п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.02.2026.

Головуючий суддя К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран