ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.02.2026 р. Справа № 914/3851/25

Суддя Господарського суду Львівської області Никон О.З., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-німецького підприємства Фія Імпорт-Експорт ТзОВ, м. Львів

про виселення з нежитлового приміщення

у справі № 914/3851/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-німецького підприємства Фія Імпорт-Експорт ТзОВ, м. Львів

до відповідача 1: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача 2: Комунального некомерційного підприємства 4-а міська поліклініка м. Львова, м. Львів

про визнання договору оренди нерухомого майна від 22.01.2021 укладеним з 23.01.2026 строком на 5 років

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває позов Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-німецького підприємства ФіЯ Імпорт-Експорт ТзОВ до відповідача 1: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, до відповідача 2: Комунального некомерційного підприємства 4-а міська поліклініка м. Львова про визнання договору № С-12255-21 (АП) оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 22.01.2021, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю спільним українсько-німецьким підприємством ФіЯ Імпорт-Експорт ТзОВ (орендар), відповідачем 1 - Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та відповідачем 2 КНП 4-а міська поліклініка м. Львова укладеним з 23.01.2026 строком на 5 років.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.12.2025 відкрито загальне позовне провадження, встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву 15 календарних днів з дня отримання ухвали, підготовче засідання призначено на 28.01.2026.

Протокольною ухвалою суду від 28.01.2026 підготовче засідання відкладено на 04.03.2026.

18.02.2026 суд зареєстрував зустрічну позовну заяву відповідача 1 (сформовано в електронному суді 17.02.2026 о 18 год 02 хв, тобто після закінчення робочого часу) та клопотання про поновлення процесуального строку на її подання.

Клопотання мотивоване тим, що строк дії договору оренди у договорі встановлено - до 22.01.2026. Також у договорі погоджено, що у разі його припинення орендар зобов`язаний звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно і повернути його відповідно до акта повернення з оренди.

Таким чином заявник ствердив, що після припинення договору оренди (22.01.2026), а саме з 23.01.2026 по 27.01.2026 у балансоутримувача виник обов`язок звернутись до відповідача з актами про повернення майна з оренди. Балансоутримувач передав для підписання акти приймання-передачі об`єкта оренди, у відповідача виник обов`язок звільнити приміщення, що є об`єктом оренди та підписати акти повернення майна з оренди, однак орендар приміщення так і не звільнив, у доступі до приміщення відмовив, акт не підписав.

Тому заявник доводить, що підстави для звернення Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із зустрічною позовною заявою про зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення виникли лише 28.01.2026, тобто після отримання листа КНП « 4-а міська поліклініка м. Львова» №4- від 28.01.2026 та акту про недопуск та невиконання обов`язку звільнення приміщення від 28.01.2026.

Розглянувши матеріали зустрічного позову та клопотання про поновлення строку на його подання, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до положень частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 22.12.2025 відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подачі суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач 1 отримав 22.12.2025 о 14 год 52 хв.

Тому останній день для подачі відзиву на позов, а відповідно і зустрічного позову 06.01.2026.

У кожному випадку суд повинен встановити, чи виправдовують причини поновлення строку на вчинення процесуальної дії втручання у принципи верховенства права та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, та чи обмежать такі доступ до правосуддя.

Заявник ствердив, що підстави для звернення із зустрічною позовною заявою про зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення у нього виникли лише 28.01.2026.

Водночас заявник звернувся з зустрічною позовною заявою фактично лише 18.02.2026, тобто з пропуском 15-денного строку, який за його ж твердженням слід обраховувати з 28.01.2026, та який відповідно закінчився 11.02.2026.

Суд вважає за необхідне зазначити, що такий не має права самостійно виходити за межі доводів, зазначених заявником у його клопотанні про поновлення строку на подання зустрічного позову та надає оцінку виключно тим доводам, які заявник зазначив.

Однак заявник не навів жодних підстав, які були б об`єктивними, непереборними та не залежали від його волі для поновлення процесуального строку, пропущеного з 12.02.2026.

Крім того, суд враховує, що відповідач 1 скористався своїм процесуальним правом та подав суду 06.01.2026 відзив на позов, тобто в межах встановленого строку.

У відзиві на позов відповідач 1 неодноразово зазначав, що строк дії договору - до 22.01.2026.

Тому враховуючи предмет первісного позову, поведінку позивача, наведені ним доводи, з якими заявник беззаперечно був ознайомлений, такий, проявивши розумну обачність, міг просити суд продовжити строк на подачу зустрічної позовної заяви та не допускати такого значного пропуску строку.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Тому суд вважає невиправданим поновлення пропущеного понад два місяці строку на подачу зустрічного позову, оскільки поновлення такого зумовить порушення основних засад господарського судочинства. Водночас повернення зустрічної позовної заяви жодним чином не обмежує доступ до правосуддя, оскільки заявник не позбавлений права звернутись до суду із окремим позовом.

Згідно з частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, зустрічна позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 119, 178, 180, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у поновленні строку на подачу зустрічної позовної заяви.

2. Повернути зустрічну позовну заяву Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскаржується в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Никон О.З.