РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2026 Справа №910/12350/25

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця Матвійціва Романа Любомировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак"

про стягнення заборгованості у розмірі 109 018,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Фізична особа-підприємець Матвійців Роман Любомирович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" про стягнення заборгованості у розмірі 109 018,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог Фізична особа-підприємець Матвійців Роман Любомирович стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" було прострочено виконання своїх зобов`язань за Договором поставки №19/09-22 від 19.09.2022 з оплати поставленого за накладною №1 від 20.09.2022 товару, у зв`язку з чим у відповідача виник борг у розмірі 78 720,00 грн.

Крім того, посилаючись на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки №19/09-22 від 19.09.2022, Фізична особа-підприємець Матвійців Роман Любомирович стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" нарахованих з жовтня 2022 року по серпень 2025 року 3% річних у розмірі 6 888,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 23 410,68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2025 відкрито провадження у справі №910/12350/25; вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Оскільки відповідачем не було виконано свого обов`язку з реєстрації свого електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), то ухвала суду від 06.10.2025 про відкриття провадження у справі №910/12350/25 була надіслана відповідачу 07.10.2025 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03115, м. Київ, вул. Пушиної Феодори, буд. 23/25, офіс 3.

Однак поштове відправлення №62 не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 23.10.2025 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 17.10.2025 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 06.10.2025 є такою, що вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" 17.10.2025.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 06.10.2025 у справі №910/12350/25 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" повинне було подати відзив на позов у строк до 03.11.2025 включно (згідно частини 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останні день 15-денного строку на подання відзиву припадав на вихідний день - 01.11.2025 - суботу).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

19.09.2022 Фізичною особою-підприємцем Матвійцівим Романом Любомировичем, як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак", як покупцем, було укладено Договір поставки №19/09-22 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця пиломатеріали обрізні (надалі - Товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар в порядку та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору асортимент, ціна, одиниця виміру, кількість та вартість Товару, що постачається за умовами цього Договору визначається сторонами у видаткових накладних на Товар.

Згідно з п. 5.3 Договору відвантаження Товару відбувається зі складу постачальника та на умовах Інкотермс.

Пунктом 5.4 Договору визначено, що реалізація Товару вважається здійсненою з моменту передачі Товару представнику покупця чи призначеному покупцем перевізнику за актом приймання-передачі Товару, або за фактом підписання представником покупця видаткової накладної на отримання Товару, чи іншого документа про передачу Товару.

У пункті 6.1 Договору вказано, що розрахунки за даним Договором здійснюються покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дня поставки Товару та на підставі виставленого рахунку-фактури.

За умовами п. 6.4 Договору датою оплати Товару вважається дата зарахування грошових коштів на відповідний банківський рахунок покупця вказаний у рахунку-фактури.

Договір дійсний з моменту підписання і діє до 31.12.2023 (п. 9.6 Договору).

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого йому згідно Договору Товару, у зв`язку із чим у відповідача виник борг у розмірі 78 720,00 грн. Крім того, позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 23 410,68 грн та 3% річних у розмірі 6 888,00 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Також з аналізу умов Договору вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість тощо) кожного окремого зобов`язання з поставки товару (партії товару) погоджується сторонами, зокрема у видаткових накладних.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи накладної №1 від 20.09.2022, Фізичною особою-підприємцем Матвійцівним Романом Любомировичем було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" палетну заготовку 1 сорту розміром 20х95х1200 у об`ємі 8 м.куб. та пиломатеріали обрізні 1 сорту в об`ємі 4 м.куб. на загальну суму 78 720,00 грн з ПДВ.

Вказана накладна підписана уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Крім того, на підтвердження виконання своїх зобов`язань з поставки товару позивачем було надано Товарно-транспортну накладну №1 від 20.09.2022, яка також підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором з поставки відповідачу Товару на загальну суму 78 720,00 грн.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Фізичною особою-підприємцем Матвійцівим Романом Любомировичем було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" рахунок-фактури №1 від 20.09.2022 на суму 78 720,00 грн, який був вручений відповідачу 20.09.2022, що підтверджується підписом уповноваженого представника, скріпленого печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак", та який містить посилання на реквізити Договору.

У пункті 6.1 Договору вказано, що розрахунки за даним Договором здійснюються покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дня поставки Товару та на підставі виставленого рахунку-фактури.

Статтею 253 Цивільного кодексу України унормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, у відповідності до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" повинне було оплатити Товар на суму 78 720,00 грн до 04.10.2022 включно.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів оплати поставленого позивачем товару в розмірі 78 720,00 грн матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на приписи ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що наявність та розмір боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" у розмірі 78 720,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем за Договором товару, у зв`язку з чим позовна вимога Фізичної особи-підприємця Матвійціва Романа Любомировича про стягнення боргу у розмірі 78 720,00 грн підлягає задоволенню.

Крім того, посилаючись на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, Фізична особа-підприємець Матвійців Роман Любомирович стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" нарахованих за період з 01.10.2022 по 31.08.2025 3% річних у розмірі 6 888,00 грн, а також нарахованих за період з жовтня 2022 року по серпень 2025 року інфляційних втрат у розмірі 23 410,68 грн.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6 888,00 грн, нараховані за період з 01.10.2022 по 31.08.2025, та інфляційні витрати у розмірі 23 410,68 грн, нараховані за період з жовтня 2022 року по серпень 2025 року.

Суд вважає наведений у листі Фізичної особи-підприємця Матвійціва Романа Любомировича вих. №1/11 від 11.10.2025 розрахунок 3% річних необґрунтованим, оскільки, Фізична особа-підприємець Матвійців Роман Любомирович нараховує 3% річних з 01.10.2022, оскільки вважає, що відповідач мав оплатити товар до 30.09.2022, тобто позивач обраховував строк оплати в календарних днях. Однак за умовами п. 6.1 Договору строк рахується в банківських днях.

Визначення поняття "банківський день" наявне у п.п. 6 п. 4 Положення про порядок здійснення банками операцій за акредитивами, затвердженого постановою Правління Національного банку України №514 від 03.12.2003, згідного якого це робочий день банку в тому місці, у якому повинна виконуватися дія, передбачена Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів або іншими міжнародними документами, затвердженими Міжнародною торговельною палатою.

Тобто банківський день - це частина робочого дня, протягом якої приймаються документи на переказ. Дні визначаються для банків робочими за правилами, встановленими відповідною постановою Національного банку України.

Отже, відповідач є таким, що прострочив оплату Товару з 05.10.2022.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних витрат та 3% річних у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з урахуванням визначеної судом дати, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання, суд прийшов до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" інфляційних витрат у розмірі 23 376,90 грн та 3% річних у розмірі 6 864,82 грн.

В іншій частині заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні витрати не підлягають задоволенню, так як обраховані невірно, оскільки позивачем невірно визначено дату, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з оплати товару.

Варто відзначити, що здійснення перерахунку за допомогою інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон" є усталеною практикою, допустимість використання ІПС "Ліга-Закон" як належного інструменту при здійсненні розрахунків підтверджується численною практикою Верховного Суду та правовими висновками, наведеними у постановах касаційної інстанції за наслідками перегляду позовних вимог, пов`язаних зі здійсненням розрахунків, зокрема пені, процентів річних та втрат від інфляції.

За таких обставин, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Матвійціва Романа Любомировича підлягають задоволенню частково зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" боргу у розмірі 78 720,00 грн, 3% річних у розмірі 6 864,82 грн та інфляційних витрат у розмірі 23 376,90 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Матвійціва Романа Любомировича задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Пак" (03115, м. Київ, вул. Пушиної Феодори, буд. 23/25, офіс 3; ідентифікаційний код 37711540) на користь Фізичної особи-підприємця Матвійціва Романа Любомировича ( АДРЕСА_1 ; індетифікаційний номер НОМЕР_1 ) борг у розмірі 78 720 (сімдесят вісім тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 6 864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 82 коп., інфляційні витрати у розмірі 23 376 (двадцять три тисячі триста сімдесят шість) грн 90 коп. та судовий збір у розмірі 3 026 (три тисячі двадцять шість) грн 42 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 17.02.2026.

Суддя Р.В. Бойко