ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м.Черкаси Справа № 925/1438/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за правилами письмового провадження розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", м.Черкаси, вул.Благовісна,166

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик", Черкаська область, Черкаський район, с.Руська Поляна, вул.Коцюбинського,6

про стягнення 11941,91 грн нарахувань на суму заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу

без виклику та участі представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик" про стягнення 11941,91 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 10.01.2023 №0, зокрема: 9133,69 грн 3% річних та 2808,22 грн інфляційних втрат за період з 23.08.2023 до 19.10.2025, а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання.

Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з:

відповіддю №28421314 (а.с.47), сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом судді Скиби Г.М., Товариство з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик" () не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";

№2038290 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.45) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик" (): місцезнаходження Черкаська область, Черкаський район, с.Руська Поляна, вул.Коцюбинського,6; актуальний стан на фактичну дату та час формування зареєстровано.

Відповідно до ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Ухвала суду від 24.11.2025, направлена відповідачу за адресою місцезнаходження, зареєстрованою у встановленому законом порядку (зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; іншої адреси суду цією особою не повідомлено не повідомлено), згідно з штриховим кодовим ідентифікатором поштового відправлення №R12 вручена останньому 28.11.2025 (а.с.51).

Відповідно до ч.4 ст.122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на офіційному вебсайті судової влади України 25.11.2025 (а.с.50).

Отже відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак у встановлений судом строк відзиву чи й заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження до суду не надіслав.

Суд розглянув справу за наявними в ній доказами та матеріалами.

За результатами розгляду спору прийнято та приєднано до справи судове рішення без його проголошення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №0 (далі договір, а.с.13), за умовами якого: постачальник продає та передає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1); початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору (п.3.1); споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору /.../ (п.5.1); спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника /.../ (п.5.2); ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у розрахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п.5.4); розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.5); розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання (далі спецрахунок) /.../ Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п.5.6); оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем /.../ (п.5.7); /.../ у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (п.5.8); споживач має право: 1) обирати спосіб визначення ціни за постачання електричної енергії на умовах, зазначених у комерційній пропозиції, обраній споживачем; 2) отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі; /.../ (п.6.1); споживач зобов`язується: 1) забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору; /.../ 7) відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим договором; /.../ (п.6.2); постачальник має право: 1) отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію; /.../ 6) отримувати відшкодування збитків від споживача, що понесені постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником відповідно .до умов цього договору та чинного законодавства /.../ (п.7.1); постачальник зобов`язується: 1) забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору; 2) нараховувати та виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором; /.../ 6) видавати споживачеві безоплатно платіжні документи та форми звернень; 7) приймати оплату наданих за цим договором послуг будь-яким способом, що передбачений цим договором (п.7.2); за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п.9.1); цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору або сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (п.13.1); невід`ємною частиною цього договору є додатки: додаток №1 "Заява-приєднання"; додаток 2 "Комерційна пропозиція".

Згідно з додатками до договору:

№1 "Заява-приєднання" (а.с.18) персоніфіковані дані споживача: назва суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик"; ; найменування оператора, з яким споживач уклав договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії ПАТ "Черкасикобленерго"; назва об`єкта Приміщення кафе №1130, номер точки обліку 1; адреса Черкаська область, Черкаський район, с.Руська Поляна, вул.Шевченка,65, ЕІС-код точки обліку 62Z28U;

№2 "Комерційна пропозиція "Вільна ціна 100%" (а.с.20): ціна (тариф) на електричну енергію Попередня оплата (плановий та/або авансовий платіж) очікуваного обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період здійснюється за прогнозованою ціною, що визначається постачальником за формулою: Ц = Цпрог + Тосп + Тоср (грн за 1 кВт*год, без ПДВ), де Цпрог прогнозована ціна купфівлі електричної енергії постачальником для споживача на всіх сегментах ринку електричної енергії в розрахунковому періоді, без урахування ПДВ; Тосп тариф на послугу з передачі електричної енергії оператора системи передачі (НЕК "Укренерго") (далі ОСП), /.../; Тоср тариф на послугу з розподілу електричної енергії оператора системи розподілу (далі ОСР), затверджений НКРЕКП на відповідний розрахунковий період (місяць), без врахування ПДВ. /.../; 1.2. Остаточний розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію в розрахунковому (звітному) періоді здійснюється споживачем за фактичною ціною, що розраховується постачальником за формулою: Цфакт = Цфс + Тосп + Тпост + Тоср (грн за 1 кВт*год, без ПДВ), де Цфс фактична середньозважена ціна електричної енергії, закупленої постачальником на всіх сегментах ринку електричної енергії звітному розрахунковому періоді, без урахування ПДВ; Тпост тариф вартості послуг постачальника, в т.ч. як СВБ, без урахування ПДВ; 1.3. Тариф вартості послуг постачальника (Тпост) розраховується за формулою Тпост = Цфс * Квп (грн за 1 кВт*год, без ПДВ), де Квп коефіцієнт витрат постачальника, Квп =0,035; 1.4. Вартість товарної продукції, яка підлягає оплат споживачем, очікуваних обсягів та фактичного споживання електричної енергії визначається шляхом добутку відповідної ціни на відповідні обсяги споживання. Сума податку на додану вартість (ПДВ) нараховується згідно з Податковим кодексом України (п.1); спосіб оплати та термін (строк) оплати - оплата за постачання електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої 100% оплати всього очікуваного обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді /.../ (п.3); термін (строк) виставлення рахунків за спожиту електричну енергію термін виставлення рахунків споживачу до 14 числа місяця наступного за розрахунковим /.../ (п.4); розмір пені за порушення строку оплати та/або штраф за порушення строків оплати будь-якого платежу та/або рахунку, які встановлені п.5.7 договору та/або цією Комерційною пропозицією, споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. За порушення строків сплати рахунку, які встановлені пунктом 5.7 договору та/або цією Комерційною пропозицією, за користування чужими грошовими коштами споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (п.7); строк дії договору та умови пролонгації договір набирає чинності з дня наступного за днем отримання ТОВ "Черкасиенергозбут" заяви-приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій вказано також про обрання даної Комерційної пропозиції, а також підписання сторонами паперового примірника договору та Комерційної пропозиції. Договір вважається укладеним на термін до 31.12.2023. Договір може бути пролонгований з тими ж умовами на термін до 31 грудня кожного наступного календарного року за умови відсутності письмового повідомлення від однієї із сторін про намір розірвання договору за 20 днів до дати припинення дії договору. /.../ (п.10).

У період з травня до червня 2023 року постачальником передано споживачу електричної енергії в обсязі 9787 кВт*год, що підтверджується: актами прийняття-передавання товарної продукції за травень та червень 2023 року (а.с.22, 23) та виставленими споживачу рахунками остаточного розрахунку від 03.07.2023 №0 за червень 2023 року та від 17.08.2023 №0 за травень 2023 року. Однак, споживачем повного розрахунку за спожиту електричну енергію проведення не було, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 52066,76 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення постачальника 23.08.2023 до Господарського суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із споживача 52285,30 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 10.01.2023 №0, зокрема: 52066,76 грн основної заборгованості та 218,54 грн - 3% річних за період з 24.06.2023 до 22.08.2023.

28.09.2023 за результатами розгляду заяви постачальника Господарським судом Черкаської області видано судовий наказ від 28.08.2023 у справі №925/1138/23 (суддя Кучеренко О.І.).

20.10.2023 Черкаським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №73109221 з виконання судового наказу Господарського суду Черкаської області від 28.08.2023 у справі №925/1138/23, в межах якого здійснено примусове стягнення з боржника на користь стягувача 52285,30 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 07.11.2023 №290 на суму 2788,52 грн, від 29.11.2024 №5722 на суму 21,10 грн, від 05.12.2024 №5905 на суму 12196,26 грн, від 06.02.2025 №97 на суму 3397,66 грн, від 04.07.2025 №7484 на суму 809,83 грн, від 20.10.2025 №11615 на суму 30353,39 грн та квитанцією до платіжної інструкції від 14.10.2025 №0.0..1 на суму 2500,00 грн (а.с.29-35).В Автоматизованій системі виконавчого провадження наявні відомості про закінчення виконавчого провадження №73109221.

20.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик" про стягнення 2808,22 грн 3% річних та 9133,69 грн інфляційних втрат за період з 23.08.2023 до 19.10.2025, а також про відшкодування судових витрат.

Відповідачем вимоги позивача не спростовано та не заперечено у належний спосіб.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Предметом спору у справі є стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, заявлених у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням відповідачем виконання грошового зобов`язання, підтвердженого судовим наказом Господарського суду Черкаської області від 28.08.2023 у справі №925/1138/23, який набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст.173 Господарського кодексу України (чинного на час спірних правовідносин).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст.509 Цивільного кодексу України).

Частиною п`ятою ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з судовим наказом Господарського суду Черкаської області від 28.08.2023 у справі №925/1138/23, який набрав законної сили, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про видачу судового наказу за грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик" про стягнення заборгованості у розмірі 52285,30 грн за договором про постачання електричної енергії споживачу від 10.01.2023 №0 задоволено повністю; присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 52285,30 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 10.01.2023 №0, зокрема: 52066,76 грн основної заборгованості за період з 01.05.2023 до 30.06.2023 та 218,54 грн 3% річних за період з 24.06.2023 до 22.08.2023 (а.с.12).

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість виконання судового рішення.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили (правовий висновок колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду в ухвалі від 26.03.2019 року у справі №910/13862/15).

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З преамбули статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг проти України", а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" вбачається, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судовий наказ Господарського суду Черкаської області від 28.08.2023 у справі №925/1138/23, який набрав законної сили у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України, має преюдиціальне значення, а встановлені у вказаному судовому акті факти та результат повторного доведення не потребують.

20.10.2023 Черкаським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №73109221 з виконання судового наказу Господарського суду Черкаської області від 28.08.2023 у справі №925/1138/23, в межах якого здійснено примусове стягнення з боржника (відповідач у даній справі) на користь стягувача (позивач у даній справі) 52285,30 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: від 07.11.2023 №290 на суму 2788,52 грн, від 29.11.2024 №5722 на суму 21,10 грн, від 05.12.2024 №5905 на суму 12196,26 грн, від 06.02.2025 №97 на суму 3397,66 грн, від 04.07.2025 №7484 на суму 809,83 грн, від 20.10.2025 №11615 на суму 30353,39 грн та квитанцією до платіжної інструкції від 14.10.2025 №0.0..1 на суму 2500,00 грн (а.с.29-35). В Автоматизованій системі виконавчого провадження наявні відомості про закінчення виконавчого провадження №73109221.

Тобто судовий наказ Господарського суду Черкаської області від 28.08.2023 у справі №925/1138/23 виконано відповідачем у повному обсязі 20.10.2025.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України:

ст.3. Загальними засадами цивільного законодавства є: /../ 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність;

ч.1 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини /.../;

ч.5 ст.11. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду;

ч.2 ст.16 Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

ч.1 ст.524 Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні;

ст.533. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях;

ст.534. 1. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу;

ст.625. 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне та несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання на підставі судового наказу Господарського суду Черкаської області від 28.08.2023 у справі №925/1138/23 (яке набрало законної сили), у зв`язку з чим просить стягнути з останнього 11941,91 грн, зокрема: 2808,22 грн 3% річних та 9133,69 грн інфляційних втрат за період з 23.08.2023 до 19.10.2025.

З огляду на зазначене суд, встановив, що:

договір про закупівлю електричної енергії від 10.01.2023 №0, неналежне виконання якого відповідачем стало підставою для звернення позивача в суд із позовом, не є спірним і станом на час розгляду даної справи є виконаним;

чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум (аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18). Водночас, слід звернути увагу, що права кредитора на отримання передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України сум стосується лише випадків, коли не сплачено суму основного боргу, що дає право кредитору нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення суду про стягнення основного боргу сплата трьох відсотків річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлено договором або законом), так само, як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) від знецінення за користування коштами, належними до сплати кредиторові;

судовий наказ у господарському процесі це особлива форма судового рішення, що видається судом за результатами спрощеного (наказного) провадження без судового засідання та виклику сторін для стягнення грошових сум або витребування майна (до 100 розмірів прожиткового мінімуму) і одночасно є виконавчим документом;

судовим рішенням у справі №925/1138/23 з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення грошову суму і таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, а отже, є грошовим зобов`язанням, тому приходить до висновку щодо наявності між сторонами грошового зобов`язання, яке відповідач належним чином не виконував, що є підставою для стягнення на користь позивача інфляційних втрат, 3% річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання;

сплата трьох відсотків річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлено договором або законом), так само, як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) від знецінення за користування коштами, належними до сплати кредиторові;

кредитор вправі вимагати, в тому числі, в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат на вказані позивачем суми та періоди за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон", встановив, що останні є правильними.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 2808,22 грн 3% річних та 9133,69 грн інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 23.08.2023 до 19.10.2025 підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання відзиву на позов чи й доказів про проведення розрахунку.

Суд при прийнятті рішення також враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи.

Суд враховує правові висновки постанови КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 (61-8693св), що цивільна справа має бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів а також правдивості твердження заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 2808,22 грн 3% річних та 9133,69 грн інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 23.08.2023 до 19.10.2025 за договором про постачання електричної енергії споживачу від 10.01.2023 №0.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн).

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Кошик" (Черкаська область, с.Руська Поляна, вул.Коцюбинського,6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (м.Черкаси, вул.Благовісна,166, ) 2808,22 грн 3% річних, 9133,69 грн інфляційних втрат та 3028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 16.02.2025.

Суддя Г.М.Скиба