ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2026 року Справа № 915/151/26

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАНТ ФАРМІНГ», вул. Олени Теліги, 23А, кв. 31, м. Київ, 04086,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ», проспект Героїв України, 113, м. Миколаїв, 54025,

про: стягнення 250 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛАНТ ФАРМІНГ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області зі сформованою в системі «Електронний суд» позовною заявою б/н від 13.02.2026 (вх. № 2004/26 від 13.02.2025), в якій просить суд стягнути з ТОВ «ТЕХНОТОРГ» (30976452) на користь ТОВ «ПЛАНТ ФАРМІНГ» (41202448) кошти у розмірі 250 000 грн, а також здійснити розподіл судових витрат

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до аналізу банківських виписок ТОВ «Плант Фармінг» по руху коштів по банківському рахунку було встановлено, що ТОВ «Плант Фармінг» в 2020 році перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «ТЕХНОТОРГ» кошти у розмірі 270000 грн, з призначенням платежу «часткова оплата за трактор, згідно рах. 3465 від 03.06.2020, дог 41/47 743 від 03.06.2020 р …». Позивач вказує, що аналіз первинної бухгалтерської документації показав, що у товариства відсутній договір 41/47 743 від 03.06.2020, рахунок, а також акт передачі або видаткова накладна, які підтверджують передачу трактора Беларусь-2022 у власність ТОВ «Плант Фармінг». Товариство вказує, що для з`ясування обставин справи на адресу відповідача була направлена вимога про направлення на електрону адресу ТОВ «Плант Фармінг» копії договору № 41/47 743 від 03.06.2020 і всіх додатків укладених до нього, копії рахунку № 3465 від 03.06.2020, копії акту або видаткової накладної по факту передачі трактора Беларусь-2022 у власність ТОВ «Плант Фармінг». За даними позивача, вимога була отримана відповідачем 18.12.2025, однак відповіді надано не було. Позивач на адресу відповідача направив другу вимогу про перерахування коштів в сумі 250 000 грн на розрахунковий рахунок ТОВ «Плант Фармінг». Як вказує позивач, на дату подання позову вимоги не виконані, що вказує на наявність зобов`язання відповідача перед позивачем, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на приписи статей 530, 1212 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява б/н від 13.02.2026 (вх. № 2004/26 від 13.02.2025) не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

По-перше, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зі змісту даної норми можна зробити висновок, що розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (викладений в позовній заяві чи у вигляді окремого документа), є невід`ємною частиною позовної заяви.

Всупереч наведеному, позовна заява обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, не містить.

Таким чином, позивачем оформлено позовну заяву без дотримання вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

З метою усунення вказаного недоліку позивачу слід надати суду обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми у розмірі 250 000,00 грн.

По-друге, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом із тим, за текстом позовної заяви позивачем не зазначено, якими доказами підтверджуються викладені в позові обставини щодо направлення на адресу відповідача, листом з трекінгом № 908 вимоги про направлення на електрону адресу ТОВ «Плант Фармінг» копії договору № 41/47 743 від 03.06.2020 і всіх додатків укладених до нього, копії рахунку № 3465 від 03.06.2020, копії акту або видаткової накладної по факту передачі трактора Беларусь-2022 у власність ТОВ «Плант Фармінг».

Таким чином, позивачем оформлено позовну заяву без дотримання вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

З метою усунення вказаного недоліку позивачу слід здійснити виклад обставин та зазначення доказів, з урахуванням встановлених недоліків.

По-третє, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч наведеному, позовна заява не містить ні переліку доданих до неї документів, ні вказівки щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Таким чином, позивачем оформлено позовну заяву без дотримання вимог п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

З метою усунення вказаного недоліку позивачу слід надати суду перелік документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви, а також зазначити про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

По-четверте, приписами ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1 ст. 61 ГПК України).

Підписання та/або подання до суду позовної заяви є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

Приписами ч. 4 ст. 56 ГПК України унормовано, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Особи, які можуть бути представниками, визначені ч. 1 ст. 58 ГПК України, а саме представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами 1, 4 ст. 60 ГПК України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Отже, процесуальне законодавство розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Отже, підписувати від імені позивача позовну заяву можуть: представники-адвокати, повноваження яких мають підтверджуватись документами, визначеними в ч. 4 ст. 60 ГПК України, або в порядку самопредставництва керівник чи інша уповноважена особа, відповідно до документів, визначених в ч. 4 ст. 56 ГПК України.

Позовну заяву б/н від 23.10.2025 (вх. № 14972/25 від 24.10.2025) у даній справі було сформовано та підписано в системі «Електронний суд» представником позивача Заматовим Романом Валерійовичем.

До позовної заяви додано свідоцтва Заматова Романа Валерійовича про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2030 від 26.10.2005, а також копію довіреності від 11.02.2026, зі змісту якої вбачається, що позивач уповноважив адвоката Заматова Романа Валерійовича представляти інтереси ТОВ «Плант Фармінг» в Господарському суді Миколаївської області, апеляційних судах і Верховному суді за позовом про стягнення з ТОВ «ТЕХНОТОРГ» коштів.

Разом із тим, суд зауважує, що за змістом вищевказаної довіреності від 11.02.2026 також зазначено, що для виконання цих повноважень адвокат Заматов Р.В. має всі права відповідача, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Суд також враховує правові висновки, викладені у п. 3.6 постанови Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 910/9150/21 щодо розмежування норм процесуального права, а саме положень ч. 1 та п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України:

«Частина перша статті 174 ГПК України встановлює загальне правило, згідно з яким у випадку, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суд першої інстанції постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 13.07.2020 у справі № 905/2203/19 та від 13.08.2021 у справі № 910/21107/20 зазначено, що процесуальний закон допускає дві форми поведінки суду у разі встановлення порушень/недоліків щодо особи/повноважень особи, яка підписала позовну заяву/заяву/скаргу тощо, а саме: залишення без руху позовної заяви/заяви/скарги із наданням заявнику строку для усунення відповідних недоліків або повернення цієї заяви.

З огляду на наведені положення процесуального закону, суд має залишити позовну заяву/заяву/скаргу без руху, відповідно до частини першої статті 174 ГПК України, у разі наявності у суду сумніву у достовірності, достатності та належності доказів стосовно повноважень особи, що її підписала, надавши заявнику строк для усунення відповідних недоліків.

У протилежному випадку, зокрема за відсутності доказів повноважень особи, що підписала позовну заяву/заяву/скаргу, у суду відсутні підстави для залишення її без руху відповідно до положень частини першої статті 174 ГПК України, а суддя у цьому випадку, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 цього Кодексу, повертає позовну заяву і додані до неї документи».

У даній справі, з огляду на викладене вище, у суду наявні сумніви щодо достатності доказів стосовно повноважень особи, що підписала позовну заяву, а, отже, позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164 ГПК України.

З метою усунення вказаного недоліку позивачу слід надати суду достатні та належні докази стосовно повноважень особи, що підписала позовну заяву.

По-п`яте, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» у 2026 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року 3328 гривень.

Предметом позову у даній справі є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 250 000,00 грн.

За такого, та з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» щодо застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі, судовий збір у даній справі повинен складати 3 000,00 грн (250 000,00 грн * 1,5% * 0,8 = 3 000,00 грн).

Позивачем до позову в якості доказів сплати судового збору надано квитанцію №R1TY-L618-1B1E від 13.02.2026 на суму 3 000,00 грн.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

На виконання вказаних норм, суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у справі №915/151/26, згідно квитанції №R1TY-L618-1B1E від 13.02.2026 на суму 3 000,00 грн.

Водночас, станом на дату постановлення даної ухвали, відповідні дані з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі «Діловодство спеціалізованого суду» відсутні. У зв`язку чим суд не може констатувати належне виконання позивачем вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Враховуючи викладене, з метою усунення вказаного недоліку позивачу необхідно надати докази зарахування судового збору сплаченого згідно квитанції №R1TY-L618-1B1E від 13.02.2026 на суму 3 000,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАНТ ФАРМІНГ» б/н від 13.02.2026 (вх. № 2004/26 від 13.02.2025) залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЛАНТ ФАРМІНГ» усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЛАНТ ФАРМІНГ», що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О.Семенчук