ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1029/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Толстокарова І.С.

за участю представників сторін:

прокурор: Ревелюк Т.О. - посвід. № 071187 від 01.03.2023;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Овруцької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик"

про стягнення 448 530,56грн

Процесуальні дії по справі.

Керівник Коростенської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Овруцької міської ради з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик" 448 530,56грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю.

В якості правових підстав прокурор посилається, зокрема, на п.8.3 ст.8, ст.14.1.125, 14.1.136, 14.1.147, 265, 265 Податкового кодексу України, ст.120, 152, 206 Земельного кодексу України, ст.377, 1212, 1214 Цивільного кодексу України, ст.21 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою від 18.08.2025 позовну заяву залишено без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу та строку їх усунення.

28.08.2025 за вх.№10818 до суду через систему "Електронний суд" від керівника Коростенської окружної прокуратури надійшли письмові доповнення до позовної заяви із зазначенням ідентифікаційних кодів юридичних осіб - Овруцької міської ради та Коростенської окружної прокуратури.

Ухвалою від 15.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 16.10.2025 о 10:00.

09.10.2025 за вх.№12826 до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

15.10.2025 за вх.№13129 до суду через систему "Електронний суд" від прокурора Коростенської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

16.10.2025 за вх.№13139/25 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду, відповідно до якої вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Ухвалою від 16.10.2025 суд відклав підготовче засідання на 28.10.2025 о 15:30.

27.10.2025 за вх.№13709 до суду через систему "Електронний суд" надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 28.10.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1029/25 до судового розгляду по суті на 16.12.2025 о 10:00.

15.12.2025 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи через відрядження представника товариства.

16.12.2025 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача про проведення судового засідання за відсутності представника Овруцької міської ради, з підтриманням позовних вимог у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні 16.12.2025 не заперечила проти відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 16.12.2025 суд продовжив строк розгляду справи по суті та відклав розгляд справи по суті на 20.01.2026 о 14:15.

20.01.2026 за вх.№728/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника в судовому засіданні 20.01.2026 о 14:15 в режимі відеоконференції через відключення електроенергії.

У зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Господарського суду Житомирської області, 20.01.2026 о 14:15 судове засідання по справі №906/1029/25 не відбулося.

Ухвалою від 23.01.2026 суд призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 12.02.2026 о 14:15.

В судовому засіданні 12.02.2026 прокурор підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Повідомила про допущену описку в зазначенні року, з якого розпочато розрахунок, правильним є 2023 рік, а не 2019 рік, тобто розрахунок заборгованості здійснено за період з 19.09.2023 по 05.02.2025.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 23.01.2026 в їхні електронні кабінети підсистеми "Електронний суд", про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.144 -144 на звороті).

Крім того, враховуючи положення ч.2 ст.2, ч.1, 2 ст.3, ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень", суд зазначає, що сторони мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду в справі №906/1029/25.

Згідно з п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що їх відсутність не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 12.02.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що з моменту реєстрації за ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" (19.09.2023) права власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд. 1Б, на земельній ділянці площею 0,5га з кадастровим номером :05:000:0529, яка належить до комунальної власності Овруцької міської територіальної громади в особі Овруцької міської ради, відповідач не виконав зобов`язання по сплаті коштів за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди землі та допустив утворення заборгованості перед Овруцькою міською радою. Як наслідок, ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" безпідставно зберегло кошти у вигляді недоотриманої орендної плати за рахунок Овруцької міської ради.

Відповідач згідно відзиву на позовну заяву не заперечує проти свого обов`язку по внесенню плати за землю, на якій розташована нежитлова будівля, однак з огляду на важку економічну ситуацію, відсутність господарської діяльності за адресою розташування земельної ділянки, просить суд зменшити розмір плати за землю, з врахуванням вимог чинного законодавства та обставин справи.

Прокурор у відповіді на відзив зокрема вказав, що розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю Овруцькою міською радою здійснено на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її площі за період з 19.09.2023 по 05.02.2025, відповідно до якого зазначена сума коштів становить 448 530,56грн. При цьому, перерахунок безпідставно збережених коштів ані від позивача, ані від відповідача не надходив.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач доводить, що оскільки Овруцька міська рада провела розрахунок заборгованості, тому не мала перешкод у зверненні до суду самостійно. Вважає, що підстави для участі прокурора у даній справі відсутні.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.09.2023 між Овруцькою міською радою (надалі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик" (надалі - покупець, відповідач) укладено Договір купівлі-продажу (а.с.17-20), відповідно до п.1 якого, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити відповідно до умов цього договору нежитлову будівлю, загальною площею 27,1кв.м, яка перебуває на балансі Овруцької міської ради та розташована за адресою: вул. Тараса Шевченка, буд. 1Б, м. Овруч, Коростенського району, Житомирської області (надалі - Договір) .

Нежитлова будівля, що є предметом цього договору, розташована на земельній ділянці, площею 0,5га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :05:000:0529, яка перебуває в комунальній власності (п.1.1. Договору).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №375618377 від 23.04.2024, за ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" 19.09.2023 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 27,1кв.м, що розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд. 1Б, на підставі Договору купівлі продажу від 19.09.2023 (а.с.23-24).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №350025934 від 11.10.2023, власником земельної ділянки площею 0,5га з кадастровим номером :05:000:0529 є Овруцька міська рада (а.с.21).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-023 від 12.10.2023, земельна ділянка площею 0,5га з кадастровим номером :05:000:0529 є комунальною власністю та розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд. 1Б; її нормативна грошова оцінка станом на 19.07.2023 становила 3 832 191,00грн (а.с.25-26).

Також, вказана нормативна грошова оцінка земельної ділянки підтверджується витягом із технічної документації №НВ-023 від 19.07.2023(а.с.28).

Станом на 23.04.2024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0529 становила 4 834 922,40грн, а станом на 27.05.2025 - 5 412 931,92грн, що вбачається з витягів із технічної документації №НВ-024 та №НВ-025 (а.с.29-30).

Рішенням п`ятдесят першої сесії VIII скликання Овруцької міської ради №2176 від 24.10.2023 вирішено передати ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" земельну ділянку, площею 0,5000га, кадастровий номер :05:000:0529, яка розташована по вул. Шевченка Тараса, 1Б у м. Овруч, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) на умовах оренди терміном на 10 (десять) років, категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Встановлено ставку орендної плати в розмірі 7 (сім) відсотків від нормативної грошової оцінки в рік (а.с.31-32).

Як вказано в позові, ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" відмовилось від укладення договору оренди землі, і, як наслідок, Овруцька міська рада звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.11.2024 у справі №914/1420/24, залишеним в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2025, позов Овруцької міської ради до ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" задоволено. Визнано укладеним з дня набрання рішенням Господарського суду Житомирської області у справі №914/1420/24 законної сили, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0529, загальною площею 0,5000га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд. 1Б, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07), терміном на 10 (десять) років, між Овруцькою міською радою в особі міського голови Коруда І.Я., який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" в особі керівника Надуличної С. П.

Вказані рішення Господарського суду Житомирської області та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду набрали законної сили 06.02.2025.

На підставі рішення суду 02.05.2024 в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 0,5га з кадастровим номером :05:000:0529, укладений між Овруцькою міською радою (Орендодавцем) та ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" (Орендарем), дата укладення договору - 06.02.2025, що підтверджується відповіддю №2333307 від 12.02.2026 з вказаного реєстру, сформованою за запитом суду (а.с.146-147).

Прокурор доводить, що відповідач за період з 19.09.2023 по 05.02.2025 не виконав зобов`язання по сплаті коштів за фактичне користування земельною ділянкою без укладення договору оренди землі та допустив утворення заборгованості перед Овруцькою міською радою. Як наслідок, ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" безпідставно зберегло кошти, у вигляді недоотриманої орендної плати за рахунок Овруцької міської ради, розмір яких згідно наданого позивачем розрахунку складає 448 530,56грн (а.с.42).

Наведені обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивача.

Так, листом від 20.06.2025 №02-09/1187 Овруцька міська рада повідомила Коростенську окружну прокуратуру про відсутність можливості вжити заходи для стягнення з ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" 448 530,56грн безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої орендної плати (а.с.14-16).

11.07.2025 за №52/2-610вих25 Коростенська окружна прокуратура скерувала на адресу Овруцької міської ради повідомлення в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", в якому просила повідомити про вжиті та ті, які будуть вживатися в майбутньому заходи щодо усунення виявлених порушень, в тому числі шляхом пред`явлення позову до ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 448 530,56грн (а.с.45-49).

У відповідь на повідомлення Овруцька міська рада листом від 11.07.2025 №02-09/1361 повідомила окружну прокуратуру про те, що немає можливості вжити заходи щодо стягнення заборгованості, водночас не заперечує проти вжиття прокуратурою заходів представницького характеру (а.с.50).

Позивач Овруцька міська рада є належним органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Так, згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Як зазначено вище, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0529 площею 0,5га розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м.Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд. 1Б, та перебуває у комунальній власності Овруцької міської ради (а.с.21, 25-26).

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках публічно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до п."а" ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, і відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, позивач Овруцька міська рада є органом місцевого самоврядування, до компетенції якого у відповідності до ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 12 Земельного кодексу України віднесені повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №915/20/18 визначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також й у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не має загальнодержавного характеру, але спрямоване на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 914/225/18.

Такі висновки враховуються судом відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.4 ст. 236 ГПК України.

Прокурор у даній справі відповідно до норм ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" обґрунтував необхідність представництва інтересів держави, оскільки компетентний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не відреагував на стверджуване порушення законності у сфері земельних відносин. Звертаючись до Овруцької міської ради до подання позову, прокурор надав їй можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень, в тому числі шляхом пред`явлення позову до ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 448 530,56грн. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після повідомлення прокурора про стверджуване порушення, кваліфікується як бездіяльність відповідного органу та є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Таким чином, суд встановив, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст.122, ч.1 ст.123 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

За приписами ч.2 ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди зобов`язані сплачувати за неї орендну плату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі".

За приписами п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податково кодексу України (надалі - ПК України) орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Частиною 11 статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці) передбачено, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, ст. 120, 125 ЗК України, ст.1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа, яка придбала такий об`єкт, стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді плати за землекористування є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18 та ін.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив такий правовий висновок: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 Цивільного кодексу України (постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20, від 09.02.2022 у справі №910/8770/19).

Главою 83 ЦК України врегульовані відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.1-2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З аналізу змісту норм ст. 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст. 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, що для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень ст. 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташовано, необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативної грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави (постанови Верховного Суду від 27.07.2023 у справі №918/779/22, від 02.11.2022 у справі № 915/766/21, від 05.10.2022 у справі № 915/767/21 та інші).

Судом встановлено, що ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" є власником нежитлової будівлі загальною площею 27,1кв.м, яка розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд. 1Б (право власності виникло на підставі Договору купівлі продажу від 19.09.2023), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №375618377 від 23.04.2024 (а.с.23-24).

В той же час, суд зазначає, що вищезазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0529, площею 0,5га, яка є сформованою та перебуває в комунальній власності Овруцької міської ради.

Так, рішенням Овруцької міської ради №2176 від 24.10.2023 вирішено передати ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" земельну ділянку, площею 0,5000га, кадастровий номер :05:000:0529, яка розташована по вул. Шевченка Тараса, 1Б у м. Овруч, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) на умовах оренди терміном на 10 (десять) років, категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Встановлено ставку орендної плати в розмірі 7 (сім) відсотків від нормативної грошової оцінки в рік (а.с.31-32).

Згідно доводів прокурора, ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" відмовилось від укладення договору оренди землі, і, як наслідок, Овруцька міська рада звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.11.2024 у справі №914/1420/24, залишеним в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2025, позов Овруцької міської ради до ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" задоволено. Визнано укладеним з дня набрання рішенням Господарського суду Житомирської області у справі №914/1420/24 законної сили, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0529, загальною площею 0,5000га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд. 1Б, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07), терміном на 10 (десять) років, між Овруцькою міською радою в особі міського голови Коруда І.Я., який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" в особі керівника Надуличної С. П.

Вказані рішення Господарського суду Житомирської області та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду набрали законної сили 06.02.2025.

На підставі рішення суду 02.05.2024 в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 0,5га з кадастровим номером :05:000:0529, укладений між Овруцькою міською радою (Орендодавцем) та ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" (Орендарем), дата укладення договору - 06.02.2025, що підтверджується відповіддю №2333307 від 12.02.2026 з вказаного реєстру, сформованою за запитом суду (а.с.146-147).

Згідно з ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зважаючи на викладене, саме з моменту набуття відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна (19.09.2023) і до моменту укладення договору оренди землі за рішенням суду (06.02.2025) відповідач використовував земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0529 без належного оформлення права користування такою ділянкою. Доказів на спростування вказаного матеріали справи не містять.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами у період з 19.09.2023 по 05.02.2025 відсутній договір оренди земельної ділянки; відповідач у вказаний період не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату/земельний податок у встановленому законодавчими актами розмірі, що не спростовано відповідачем.

Отже, останній без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі.

А відтак, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0529 без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17.

Суд вказує, що внаслідок безоплатного користування земельною ділянкою під належним відповідачем нерухомим майном, він зберіг у себе кошти у вигляді орендної плати, які згідно чинного законодавства та судової практики, яка склалась у сфері розгляду таких справ, зобов`язані повернути до місцевого бюджету. Відповідач не є ані власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача є саме орендна плата.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив правову позицію, що у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку ст.1212 ЦК України (п.27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №910/8770/19, п.7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).

Щодо визначення розміру орендної плати.

Відповідно до ч.5 ст.5, ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Відповідно до ч.2 ст.20 та ч.5 ст.23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Отже, технічна документація на конкретну земельну ділянку, відповідно до ст.20 Закону України "Про оцінку земель", є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки і така оцінка є дійсною 5 10 років.

Відповідно до наведених норм витягами із технічної документації №НВ-023, №НВ-024, №НВ-025 (а.с.28-30) підтверджується, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0529 станом на 19.07.2023 становила 3 832 191,00грн, станом на 23.04.2024 - 4 834 922,40грн, станом на 27.05.2025 - 5 412 931,92грн.

На підставі зазначених витягів позивачем проведений розрахунок розміру коштів, за період з 19.09.2023 по 05.02.2025, які підлягають стягненню у даній справі, із застосуванням ставки орендної плати в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки в рік, визначеної рішенням Овруцької міської ради №2176 від 24.10.2023 (а.с.31-32).

Підсумовуючи викладене, суд вважає правильним розрахунок позивача наведений на а.с. 42, і відповідач такий розрахунок не спростовує, а лише просить суд зменшити розмір плати за землю.

На що суд зазначає, що законодавцем чітко визначений механізм нарахування орендної плати на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки із застосуванням ставки орендної плати, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості на власний розсуд зменшувати розмір плати за землю.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1, 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами ч.1 ст.86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено обґрунтованість позовних вимог прокурора, які підлягають задоволенню шляхом стягнення з ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" на користь Овруцької міської ради 448 530,56грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю.

Розподіл судових витрат.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання даного позову до суду Житомирською обласною прокуратурою сплачено судовий збір в розмірі 6 727,96грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1857 від 06.08.2025 (а.с.51).

У зв`язку із задоволенням позову, на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд.14; ідентифікаційний код 41034550)

на користь Овруцької міської ради (11101, Житомирська обл., Коростенський р-н, м.Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд.31-А; ідентифікаційний код 04053370)

- 448 530,56грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд.14; ідентифікаційний код 41034550)

на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд.11; ідентифікаційний код 02909950)

- 6 727,96грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.02.26

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1- Коростенській окружній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

2- Житомирській обласній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

3- позивачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

4- відповідачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"