ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" лютого 2026 р.Справа № 924/74/26

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши заяву від 13.02.2026 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСТ-ОЙЛ", с. Усатове Одеського району Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Магнум Трейд", м. Хмельницький

про стягнення 1 712 280,23 грн. заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №ВСТ-766/Н від 07.11.2025,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.01.2026 відкрито провадження у справі №924/74/26, призначено підготовче засідання на 24.02.2026.

13.02.2026 до Господарського суду Хмельницької області від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій ТОВ "ВСТ-ОЙЛ" просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на ycix рахунках відповідача в межах суми позову 1 712 280,23 грн, які знаходяться у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, що будуть виявлені під час виконання забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що окрім обставин існування заборгованості, відповідач не надає будь-яких повідомлень щодо узгодження порядку погашення існуючої заборгованості, повідомлень щодо причини неможливості повернення грошових коштів, тривалий термін не вживає жодних заходів для виконання умов договору щодо поставки товару та не вчиняє жодних інших дій, спрямованих на погашення виниклого грошового зобов`язання у добровільному порядку, в результаті чого позивач вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.

Звертає увагу, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором № ВСТ-766/Н від 07.11.2025. Отже, предметом позову є вимоги майнового характеру, судове рішення у разi ix задоволення вимагатиме примусового виконання, а його виконання в майбутньому безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів.

Вважає, що запропонований ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» захід забезпечення позову: - безпосередньо пов`язаний з предметом позовної заяви; - є адекватним, оскільки відповідає змісту та розміру вимог, на забезпечення яких він вживається; - відповідає збалансованості інтересів сторін, оскільки накладення заборони на право розпоряджатися майном та (a6o) грошовими коштами, це тимчасовий захід, який триває до визначення подальшої долі відповідного майна та (a6o) грошових коштів; - є ефективним, оскільки спрямований запобігти виведенню грошових коштів з рахунків ТОВ «ТД «МАГНУМ ТРЕЙД» з метою ухилення від виконання взятих на себе по Договору поставки нафтопродуктів № ВСТ-766/Н від 07.11.2025 грошових зобов`язань за результатами розгляду судової справи; - не призведе до невиправданого обмеження прав особи, яка може отримати статус відповідача, оскільки грошові кошти залишаються у володінні та користуванні ТОВ «ТД «МАГНУМ ТРЕЙД», а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується cпip.

Відповідач у запереченні на заяву позивача про забезпечення позову просить відкласти розгляд заяви до спливу строку, встановленого судом для подання відзиву на позов, а у разі незадоволення клопотання про відкладення - відмовити у вжитті заходів забезпечення позову. Заперечення мотивує тим, що ТОВ "ТД "Магнум Трейд" вживає заходи з погашення заборгованості, яка виникла на кінець грудня 2025 та станом на даний час становить 1 011 300,00 грн. Вважає, що часткове виконання зобов`язань свідчить про добросовісність відповідача та спростовує твердження позивача про умисне ухилення від виконання можливого судового рішення.

Щодо клопотання про відкладення розгляду заяви суд враховує, що за положеннями статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відтак, з огляду на встановлений ГПК України дводенний строк розгляду заяви про забезпечення позову, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду заяви до спливу строку, передбаченого для подання відзиву на позов (до 20.02.2026).

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При цьому, позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвідношення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд вважає за необхідне наголосити на те, що інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити, попри це такі дії не можуть визнаватись встановленими поза межами процедури та стандартів доказування, оскільки за такого підходу порушується баланс рівності усіх учасників судового процесу та презюмується абсолютне право заявника на застосування обраних ним заходів забезпечення позову.

За змістом заяви та доданих документів, позивачем доказово не підтверджено наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного ним заходу забезпечення позову - накладення арешту кошти, зокрема: вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих як на витрачання/списання коштів з рахунків, у тому числі не для здійснення розрахунків з позивачем; доведення товариства до банкрутства, тощо.

Суд також враховує те, що відповідачем як до виникнення судового спору, так і після відкриття провадження не заперечується факт існування заборгованості, та така заборгованість ним частково сплачується. Тобто, в даному випадку не вбачається умисне та недобросовісне ухилення від виконання зобов`язань, зловживання процесуальними правами тощо.

За таких обставин, оскільки заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ТОВ "ВСТ-ОЙЛ" від 13.02.2026 про забезпечення позову у справі №924/74/26 відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею, 16.02.2026, та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; учасникам справи в ел. кабінети