РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2026Справа № 912/2218/25

Суддя Н. Плотницька, розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Дубова" (20362, Черкаська область, Уманський район, село Дубова, вулиця Жовтнева, 13)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" (01033 м. Київ, вул. Саксаганського, 1)
Товариства з обмеженою відповідальністю "Е-Тендер" (місто Київ, вулиця Дегтярівська, 21, літера "А")
третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів
Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, місто Кропивницький, вулиця Академіка Корольова, 26)
провизнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії
Представники сторін:
від позивачаПрудивус М.А.
від відповідача-1не з`явився
від відповідача-2Рева В.В.
від третьої особине з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.08.2025 до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубова" з вимогами вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Е-Тендер" про:

- визнання недійсним одностороннього правочину, що вчинений у вигляді рішення, та визнати недійсним рішення відповідача-1 що складено громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Шкварко І.С., затверджене директором відповідача-1 - ТОВ "Державний земельний банк" Ярославським Я.І. про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів від 12.08.2025 по лоту № LRE001-UA-044;

- зобов`язання в судовому порядку ТОВ "Державний земельний банк" та ТОВ "Е-Тендер" підписати протокол про результати земельних торгів від 12.08.2025 по лоту № LRE001-UA-044 та оприлюднити підписаний протокол від 12.08.2025 по лоту № LRE001-UA-044 в електронній торговій системі;

- визнання за ТОВ "Дубова" право суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:4002, що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області площею 31,7891 га строком на 14 років за результатами проведених земельних торгів як переможцем земельних торгів по лоту № LRE001-UA-044;

- зобов`язання в судовому порядку ТОВ "Державний земельний банк" та ТОВ "Е-Тендер" підписати договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:4002 що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області площею 31,7891 га на підставі протоколу про результати земельних торгів від 12.08.2025 по лоту № LRE001-UA-044.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубова" залишено без руху.

29.08.2025 до Господарського суду Кіровоградської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубова" про усунення недоліків разом з новою редакцією позовної заяви, відповідно до якої Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубова" заявлено вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", та Товариства з обмеженою відповідальністю "Е-Тендер" про:

- визнання недійсним одностороннього правочину, що вчинений у вигляді рішення, та визнати недійсним рішення відповідача-1, що складено громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Шкварко І.С., затверджене директором відповідача-1 - ТОВ "Державний земельний банк" Ярославським Я.І. про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів від 12.08.2025 по лоту № LRE001-UA-044;

- зобов`язання в судовому порядку ТОВ "Державний земельний банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Е-Тендер підписати протокол про результати земельних торгів від 12.08.2025 по лоту № LRE001-UA-044 та оприлюднити підписаний протокол від 12.08.2025 по лоту № LRE001-UA-044 в електронній торговій системі;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дубова" право суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:4002 що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області площею 31,7891 га. строком на 14 років за результатами проведених земельних торгів як переможцем земельних торгів по лоту № LRE001-UA-044;

- зобов`язання в судовому порядку ТОВ "Державний земельний банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Е-Тендер" підписати договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:4002, що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області площею 31,7891 га на підставі протоколу про результати земельних торгів від 12.08. 2025 по лоту № LRE001-UA-044.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем-1 організовано проведення відповідного земельного аукціону - торгів, про що на сайті "Прозоро продажі" було опубліковано відповідне оголошення за посиланням: https://auction.e-tender.ua/v2/aukciony/LRE001-UA-044, а саме передача в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 31.7891 га, що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:4002, цільове призначення - 01.10 Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, проте відповідачем-1 в порушення норм чинного законодавства України дискваліфіковано позивача з підстав, які не передбачених приписами статті 137 Земельного кодексу України та положеннями пункту 49 Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 01.09.2025 позовну заяву від 24.08.2025 з додатками, заяву про усунення недоліків разом з новою редакцією позовної заяви від 29.08.2025 та заяву про забезпечення позову від 28.08.2025 з додатками Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубова" передано за встановленою територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 916/3595/25 передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 відкрито провадження у справі № 912/2218/25 справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.10.2025.

23.09.2025 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубова" надійшла заява про забезпечення позову

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дубова" в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

07.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

08.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

14.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

15.10.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

17.10.2025 до Господарського суду міста Києва від третьої особа надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 10.11.2025.

04.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

05.11.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив та заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.12.2025.

Судове засідання призначене на 04.12.2025 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про призначення судового засідання на 19.01.2026.

13.01.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Судове засідання призначене на 19.01.2026 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2026 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про призначення судового засідання на 12.02.2026.

Представник третьої особи в судове засідання 12.02.2026 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання 12.02.2025 з`явились представники позивача та відповідачів та надали пояснення по суті спору.

Позивач в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представники відповідачів заперечуються проти заявлених позовних вимог та просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в судовому засіданні на 19.02.2026.

В судове засідання 19.02.2026 з`явились представники позивача та відповідача. Представники відповідача-2 та третьої особи в судове засідання 19.02.2026 не з`явились.

У судовому засіданні 19.02.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

На електронному порталі "Прозоро продажі" за посиланням: https://auction.e-tender.ua/v2/aukciony/LRE001-UA-044 розміщено дані про аукціон з передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 31.7891 га, що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:4002, цільове призначення - 01.10 Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства. (далі - Аукціон).

Замовником електронного аукціону є Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк". Електронні торги проведено 23.12.2020.

У торгах взяли участь 7 учасників: Фермерське господарство "Зосим", Фермерське господарство "Бойчук К.М.", Агрофірма "Хлібороб" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубова", ОСОБА_3 , Приватне сільськогосподарське підприємство "Явір К", Фермерське господарство "Оріон".

Відповідно до Рішення про відмову про підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-044 від 12.08.2025 вбачається, що переможцем земельних торгів визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубова", проте з огляду на те, що переможець торгів не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлено абзацом 9 частини 7 статті 137 Земельного кодексу для участі в аукціоні щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:4002, останньому відмовлено у підписанні протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20250710- 24044 від 12.08.2025.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що дискваліфікація позивача відбулася з підстав, які не передбачені приписами статті 137 Земельного кодексу України та положеннями пункту 49 Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 N 1013.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами першою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частиною першою статті 134 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі електронного аукціону в режимі реального часу в мережі Інтернет, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з переможцем земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу ціну за придбання прав емфітевзису, суперфіцію, або найвищий розмір орендної плати, зафіксовані під час проведення земельних торгів (далі - цінова пропозиція).

Земельні торги проводяться в електронній торговій системі, що перебуває у державній власності.

Порядок функціонування та адміністрування електронної торгової системи затверджує Кабінет Міністрів України.

Протокол про результати земельних торгів та договір, що укладається за результатами проведення земельних торгів (крім договору купівлі-продажу земельної ділянки), підписуються за допомогою кваліфікованого електронного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Учасник земельних торгів - це фізична або юридична особа, яка розмістила в електронній торговій системі документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зробила закриту цінову пропозицію і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, виставленою на земельних торгах.

Переможець земельних торгів - це учасник, який подав найвищу цінову пропозицію за лот, у разі якщо ним зроблено щонайменше один крок торгів (крім випадку, встановленого абзацом третім частини п`ятої статті 138 цього Кодексу), у випадках, встановлених частиною сімнадцятою статті 137 цього Кодексу, - учасник з наступною за величиною ціновою пропозицією за умови, що ним зроблено щонайменше один крок торгів, а в разі однакових цінових пропозицій - учасник, який подав раніше цінову пропозицію, за умови відсутності його відмови від очікування.

Згідно з частиною одинадцятою статті 135 Земельного кодексу України умови, оголошені перед проведенням земельних торгів, не підлягають зміні під час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, прав суперфіцію, емфітевзису, договорів оренди землі, суперфіцію, емфітевзису.

Частиною першою статті 137 Земельного кодексу України визначено, що організатор земельних торгів через особистий кабінет публікує в електронній торговій системі оголошення про проведення земельних торгів, до якого додаються документи та матеріали на лот (документація), що підтверджують виконання вимог, визначених частиною третьою статті 135 і частиною першою статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 137 Земельного кодексу України в оголошенні про проведення земельних торгів щодо кожного лота зазначаються: а) найменування організатора земельних торгів; б) місце розташування, площа земельної ділянки та її кадастровий номер; в) цільове призначення земельної ділянки; г) умови договору купівлі-продажу земельної ділянки, прав емфітевзису, суперфіцію, договору оренди землі, суперфіцію, емфітевзису, що укладається на земельних торгах; ґ) стартова ціна продажу земельної ділянки або стартовий розмір ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію, або стартовий розмір плати за користування земельною ділянкою; д) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для земельних ділянок, призначених для цілей, пов`язаних із забудовою; е) час проведення земельних торгів з урахуванням вимог, встановлених Кабінетом Міністрів України; є) розмір реєстраційного та гарантійного внесків, що сплачують учасники, порядок їх сплати; ж) найменування, вебсайти та номери рахунків операторів електронних майданчиків, відкритих у банку для сплати реєстраційного та гарантійного внесків, що зазначаються шляхом посилання на вебсайт адміністратора електронної торгової системи; з) прізвище, власне ім`я та по батькові, посада, номер телефону особи, в якої можна ознайомитися з документами та матеріалами щодо лота; и) проект договору, що пропонується укласти на торгах, без визначення ціни та зазначення особи покупця (орендаря, емфітевта, суперфіціарія), а в разі продажу на земельних торгах прав емфітевзису, суперфіцію за рішенням емфітевта, суперфіціарія - також копія договору емфітевзису, суперфіцію; і) сума витрат (видатків), здійснених на підготовку лота до продажу, що підлягає відшкодуванню переможцем земельних торгів; ї) фотографічні зображення земельної ділянки, копії документів та матеріалів на лот; й) особа, яка має переважне право на купівлю земельної ділянки (у разі проведення аукціону з продажу такої земельної ділянки); к) номери банківських рахунків для внесення плати за придбаний лот; л) інші відомості про лот, які організатор торгів вважає за потрібне розмістити в оголошенні про проведення земельних торгів.

Відповідно до частини 7 статті 137 Земельного кодексу України особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі:

а) заяву про участь у земельних торгах, підписану кваліфікованим електронним підписом;

б) для громадянина України, фізичної особи - підприємця - копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

Копії зазначених документів засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, яка бажає взяти участь у торгах;

в) документи, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внесків (копії розрахункових документів, виписки з рахунків), а в разі проведення земельних торгів з продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення - документи, що підтверджують сплату таких платежів з рахунку особи, яка бажає взяти участь у торгах, відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом).

Представник фізичної чи юридичної особи також розміщує документи, що підтверджують його право діяти від імені учасника торгів.

Якщо земельні торги проводяться щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, особа, яка бажає взяти участь у таких торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі також документи, що підтверджують її відповідність вимогам статті 130 цього Кодексу. Перелік таких документів встановлює Кабінет Міністрів України.

Заява про участь у земельних торгах та додані до неї документи учасника можуть бути подані до закінчення кінцевого строку подання заяв про участь у земельних торгах, встановленого електронною торговою системою автоматично упродовж дня, що передує дню проведення земельних торгів, з урахуванням вимог, визначених Кабінетом Міністрів України.

Якщо потенційний покупець бажає взяти участь у земельних торгах щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, він подає також документи, що підтверджують його відповідність вимогам статті 130 Кодексу, згідно з додатком 2.

Додатком 2 до Вимог № 1013 виступає Перелік документів, що підтверджують відповідність потенційного покупця, який бажає взяти участь в земельних торгах щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, вимогам статті 130 Земельного кодексу України.

Так, за змістом вказаного Переліку, відповідно до абзацу дев`ятого частини сьомої статті 137 Земельного кодексу України потенційні покупці разом із заявою про участь в земельних торгах також подають копії таких документів:

- документи, які містять відомості про структуру власності (якщо потенційним покупцем є юридична особа);

- документи, що підтверджують громадянство учасників (акціонерів, членів) та бенефіціарного власника (якщо потенційним покупцем є юридична особа);

- документи, що підтверджують джерела походження коштів, зокрема: декларація про майновий стан і доходи; декларація про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру/декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органу місцевого самоврядування; річна (квартальна, інша) фінансова та/або податкова звітність юридичної особи - набувача та фізичної особи - підприємця (за наявності), що отримана нотаріусом безпосередньо від набувача (баланс, витяги, що містять дані про прибутки та збитки господарської діяльності клієнта, податкова декларація з додатками); фінансова звітність юридичної особи - набувача, що оприлюднена відповідно до вимог законодавства; інші документи, що підтверджують джерела походження коштів;

- документи про перебування у шлюбі (чи його розірвання), у тому числі зареєстрованому за кордоном, та про набуття земельних ділянок сільськогосподарського призначення на праві спільної сумісної власності подружжя (у разі наявності, якщо потенційним покупцем є фізична особа);

- документ, що містить інформацію щодо юридичних осіб, права на частку у статутному (складеному) капіталі, у пайовому фонді, акції, паї яких потенційний покупець, має із обов`язковим зазначенням найменування юридичної особи, ідентифікаційного коду юридичної особи, розміру належної йому частки у статутному (складеному) капіталі, у пайовому фонді, та/або кількість належних йому акцій, паїв (у разі наявності, якщо потенційним покупцем є фізична особа);

- документи, які підтверджують право власності учасника земельних торгів на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (у разі наявності таких прав).

Отже, обов`язок із формування та подання копій документів, необхідних для участі у земельних торгах законодавством покладений саме на учасника земельних торгів.

Згідно з частиною 19 статті 137 Земельного кодексу України організатор земельних торгів не підписує протокол торгів, не укладає договір за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який: а) не відповідає встановленим цим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї;

б) не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою цієї статті, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості;

в) не отримав погодження Верховної Ради України або Кабінету Міністрів України, встановленого частиною двадцять третьою цієї статті.

Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів та подальшому укладенні договору за результатами проведення земельних торгів технічні, орфографічні та інші помилки у заяві про участь у земельних торгах або в документах та матеріалах, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст відповідного документа.

Відповідно до пункту 49 Вимог № 1013 організатор земельних торгів приймає рішення про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів, про відмову у підписанні договору за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який: не відповідає встановленим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї; не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою статті 137 Кодексу, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості; не отримав погодження Верховної Ради України або Кабінету Міністрів України у випадках, встановлених Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 138 Земельного кодексу України передбачено, що земельні торги визнаються такими, що не відбулися, у разі:

а) відсутності учасників або наявності тільки одного учасника (крім випадку, встановленого абзацом третім частини п`ятої цієї статті, за умови, що такий учасник у встановлений строк підписав протокол про проведення земельних торгів, договір за результатами проведення земельних торгів, сплатив належну суму за придбаний лот та суму витрат на підготовку лота до продажу);

б) якщо жоден з учасників не зробив кроку аукціону (торгів) на підвищення стартової ціни (плати), крім випадку, визначеного абзацом третім частини п`ятої статті 138 цього Кодексу;

в) якщо електронною торговою системою автоматично сформовано та оприлюднено протокол про результати проведення земельних торгів з визначенням переможцем торгів учасника з наступною ціновою пропозицією та таким учасником або організатором земельних торгів у випадках, встановлених частиною дев`ятнадцятою статті 137 цього Кодексу, у встановлений строк не підписано протокол про результати земельних торгів, договір за результатами проведення земельних торгів, не сплачено належну суму за придбаний лот та суму витрат на підготовку лота до продажу.

Як було встановлено судом, в електронній торговій системі "Прозорро.Продажі" 10 липня 2025 року було оголошено земельні торги у формі електронного аукціону за лотом № LRE001-UA-044 з передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 31.7891 га, що розташована на території Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:4002, цільове призначення - 01.10 Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства.

Стартова ціна лота визначена в сумі 167 574 грн 04 коп. без ПДВ, що відповідає 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто фактичній вартості оренди земельної ділянки, яка підлягає сплату до бюджету. Участь в земельних торгах, які відбулися 12 серпня 2025 року, взяло сім учасників.

Переможцем земельних торгів за найбільшою запропонованою ціною було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубова", про що Електронною торговою системою "Прозоро.Продажі" автоматично сформовано відповідний протокол.

Однак, в ході перевірки електронних копій документів переможця земельних торгів, поданих ним згідно статті 137 Кодексу щодо відповідності вимогам Кодексу, було встановлено відсутність документів, обов`язковість подання яких встановлена абзацом 9 частини 7 статті 137 Земельного кодексу для участі в аукціоні щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:4002, а саме: позивач надав лише довідку від 08 серпня 2025 року, в якій повідомляє про наявність у товаристві земельних ділянок сільськогосподарського призначення, без надання правовстановлюючих документів, що підтверджують таке право власності учасника земельних торгів.

За результатами вказаної перевірки, 18.08.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" оформлено Рішення про відмову про підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-044.

Як було зазначено раніше, відповідно до Додатку 2 до Вимог № 1013 потенційні покупці разом із заявою про участь в земельних торгах також подають копії таких документів: зокрема документи, які підтверджують право власності учасника земельних торгів на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (у разі наявності таких прав).

Судом встановлено, що позивачем на виконання зазначених вимог, було долучено, зокрема файл, який має назву "Довідкa про володіння земельними ділянками сільськогосподарського призначення від 08.08.2025", в якій зазначено наступне: "ТОВ "Дубова" , в особі Директора Матерянського Анатолія Миколайовича, який діє на підставі Статуту, як учасник електронного аукціону № LRE001-UA-044 підтверджує, що володіє земельними ділянками сільськогосподарського призначення: Кадастровий номер :02:000:0508 площею 3,5772 га; Кадастровий номер :02:000:0084 площею 1,8348 га.".

Проте, позивачем не додано правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вказані земельні ділянки.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Право власності на земельні ділянки підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації".

Також, частиною 4 статті 334 Цивільного кодексу України визначає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Перелік документів, які є підставою для державної реєстрації прав закріплено в статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а відтак лише вказані документи можуть бути підтвердженням факту набуття права власності на земельну ділянку позивачем.

Частиною 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

А стаття 32 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом. Вказана інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Отже, з урахуванням положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" переможець земельних торгів зобов`язаний був надати копії визначених статтею 27 правовстановлюючих документів або хоча б витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що містить інформацію про зареєстровані на праві власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення

Враховуючи наведене, суд зазначає, що надана позивачем довідку не є належним доказом, який підтверджує право власності учасника земельних торгів на земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

У контексті наведеного суд зазначає, що долучені позивачем документи, не можуть вважатися належним виконанням учасником земельних торгів (потенційним покупцем) вимог підпункту в) частини 7 статті 137 Земельного кодексу України, а саме ним не було подано документи, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою цієї статті.

Враховуючи, що рішення організатора торгів про відмову від підписання протоколів про результати земельних торгів були прийняті внаслідок не подання Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубова" документів або відомостей, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою статті 137 Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнати недійсним рішення про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів від 12.08.2025 по лоту № LRE001-UA-044 визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім того, за змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 143), від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 56), від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 28), від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц (пункт69), від 10.04.2024 у справі № 760/20948/16-ц (пункт 43)).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має також бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6)).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6) від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 29)).

При цьому обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01.07.2021 у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

У справі, що розглядається, позивач, серед іншого, вимагає зобов`язати відповідача вирішити питання щодо підписання протоколу електронного аукціону щодо передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення ділянки позивачу та укладення з ним договору суборенди за лотом.

Відповідно до частини другої статті 138 Земельного кодексу України земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути визнані судом недійсними.

Також згідно з частиною шостою статті 138 Земельного кодексу України у разі якщо торги не відбулися або їх результати анульовано, законодавець передбачає повторні торги, які можуть бути проведені не раніше ніж через місяць і не пізніше ніж через шість місяців з дня проведення попередніх земельних торгів.

Організатор земельних торгів протягом 10 днів з дати визнання земельних торгів такими, що не відбулись, оприлюднює оголошення про проведення повторних земельних торгів, що проводяться з урахуванням строку, визначеного частиною п`ятою статті 138 Кодексу (пункт 63 Вимог щодо проведення земельних торгів).

Водночас, наполягаючи на незаконності його дискваліфікації та заявляючи за цих підстав позовну вимогу про зобов`язання відповідача підписати з позивачем протокол електронного аукціону та укласти з позивачем договір купівлі-продажу лоту за умови, що торги не відбулися, позивач прагне вирішити питання одержання права оренди земельної ділянки комунальної форми власності поза процедурою, визначеною статтями 124, 134, 135 ЗК України.

Натомість за змістом підстав поданого позову у ньому йдеться про порушення прав позивача як учасника аукціону. Однак задоволення вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо дискваліфікації позивача та скасування рішення (акта) відповідача щодо дискваліфікації не призводять до поновлення його прав як учасника аукціону, що не відбувся.

Якщо позивач вважає, що відповідач зобов`язаний укласти з позивачем договір, то належному способу захисту відповідає не вимога зобов`язати відповідача підписати договір, а вимога про визнання укладеним договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що відповідає способам захисту, визначеним пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (постанова Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 910/6139/20). Водночас, позивачем до матеріалів позову не запропоновано редакцію договору, який він вважав би за необхідне укласти в судовому порядку.

З огляду на наведене суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав щодо зобов`язання відповідача підписати протокол електронного аукціону та укласти з позивачем договір.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову як безпідставного, необґрунтованого та спростованого відповідачем.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 23.02.2026

Суддя Н.Плотницька