УХВАЛА

13 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 903/25/25 (903/686/25)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026

та рішення Господарського суду Волинської області від 09.09.2025

у справі № 903/25/25 (903/686/25)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬТАБАК" в особі розпорядника майна товариства Демчана Олександра Івановича

до ОСОБА_1

про спростування майнових дій боржника шляхом визнання недійсним правочину та стягнення 36 000 000, 00 грн

в межах розгляду справи №903/25/25

за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬТАБАК"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

03.07.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬТАБАК" в особі розпорядника майна товариства Демчана Олександра Івановича до ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд: спростувати майнові дії по зарахуванню зустрічних однорідних вимог та визнати недійсним договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.12.2023, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" щодо зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями згідно з договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-ОРТ" від 14.12.2023 та договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ПЛЮС" від 19.12.2023.

Спростувати майнові дії боржника та стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" заборгованість у розмірі 36 000 000,00 (тридцять шість мільйонів) грн.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 09.09.2025 у справі №903/25/25 (903/686/25) позовну заяву задоволено повністю.

Спростовано майнові дії по зарахуванню зустрічних однорідних вимог та визнано недійсним договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.12.2023, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" щодо зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями згідно з договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-ОРТ" від 14.12.2023 та договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ПЛЮС" від 19.12.2023.

Спростовано майнові дії боржника та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" заборгованість у розмірі 36 000 000,00 (тридцять шість мільйонів) грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтабак" Демчана О. І. 4 844, 80 грн в повернення витрат по сплаті судового збору.

06.01.2026 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 09.09.2025 у справі № 903/25/25 (903/686/25) залишено без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області від 09.09.2025 у справі № 903/25/25 (903/686/25) залишено без змін.

02.02.2026 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 та рішення Господарського суду Волинської області від 09.09.2025 у справі №903/25/25 (903/686/25) в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2-1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) касаційної скарги на ухвали суду про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність); про результати розгляду грошових вимог кредиторів; рішення суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Законом України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подання позову) встановлено ставки судового збору за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2 частини другої статті 4);

- позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2 частини другої статті 4);

- заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 10 пункту 2 частини другої статті 4).

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 3 028 грн.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Предметом позову ТОВ "Волиньтабак" в особі розпорядника майна Демчана О. І. у справі № 903/25/25 (903/686/25) є вимоги про:

- спростування майнових дій по зарахуванню зустрічних однорідних вимог та визнання недійсним договір про зарахування зустрічних однорідних вимог,

- спростування майнових дій ТОВ "Волиньтабак" та стягнення заборгованості у розмірі 36 000 000,00 грн.

У постанові від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19 Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду щодо правозастосування положень Закону України "Про судовий збір" з визначення ставок судового збору у процедурах банкрутства дійшов висновку, що визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом хоч в межах основної справи про банкрутство боржника, але у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. За розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами КУзПБ, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір"). Водночас ставки судового збору за подання заяв в основній процедурі банкрутства передбачені підпунктами 8-10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подання позову).

Враховуючи наведену вище правову позицію судової палати, Суд дійшов висновку, що за подання касаційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідком розгляду позовних вимог (про визнання недійсним договору про зарахування зустрічних однорідних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 36 000 000,00грн, які були заявлені та розглядалися у позовному провадженні в межах справи про банкрутство, скаржнику належало сплатити судовий збір, виходячи із розміру ставок для позовної заяви немайнового характеру та позовної заяви майнового характеру, тобто відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Отже, з огляду на зміст заявлених позовних вимог про спростування майнових дій боржника, визнання недійсним правочину та стягнення 36 000 000, 39 грн, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 та рішення Господарського суду Волинської області від 09.09.2025 у справі №903/25/25 (903/686/25) скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 868 844, 80 грн (3 028 + (36 000 000,00 х1,5%)) х 200% х 0,8).

Однак документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі до матеріалів касаційної скарги не додано.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 292 та ст. 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд, ?

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026 та рішення Господарського суду Волинської області від 09.09.2025 у справі №903/25/25 (903/686/25) залишити без руху.

2. Надати строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме - надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 868 844, 80 грн.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Васьковський