ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" лютого 2026 р. Справа № 924/1246/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Жиромській А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Грейсагро", селище міського типу Нове, Кропивницький район, Кіровоградська область

до фермерського господарства "Лебідь", с. Велика Березна, Шепетівський район, Хмельницька область

про стягнення грошей

за участю представників сторін:

від позивача - Дорогань О.М. згідно довіреності ( в режимі відеоконференції),

від відповідача - не з`явився,

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Грейсагро" звернулося до господарського суду з позовом до фермерського господарства "Лебідь" про стягнення 274152,60 грн. заборгованості, 33042,89 грн. 36% річних, 28453,59 коп. пені та 54830,52 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №СЛ-67/25 від 22.04.2025 року щодо своєчасної оплати товару.

Представник позивача у судовому засіданні 10.02.2026р. в режимі відео конференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач представника для участі в судовому засіданні не направив, правом на подання відзиву не скористався. Матеріали справи містять довідки про доставку ухвали суду до електронного кабінету відповідача від 22.12.25, 19.01.26.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

22.04.2025 року між товариства з обмеженою відповідальністю "Грейсагро" (постачальник) та фермерським господарством "Лебідь" (покупець) укладено договір поставки №СЛ-67/25.

Відповідно до п.1.1. за цим договором в терміни, визначені договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах договору.

Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, загальна вартість товару, термін та умови оплати, а також інші умови будуть визначені в специфікаціях - додатках до договору, які є невід`ємними частинами договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору ціна товару, що поставляється за цим договором, вказується у специфікаціях в національній валюті України.

Загальна сума договору визначається сукупністю специфікацій та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1. договру, та які є невід`ємною частиною данного договору. У випадку розбіжностей даних у специфікаціях щодо кількості і ціни товару в порівнянні з данними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару) ( п. 2.3. договору).

Згідно з п.2.4 договору всі рахунки та видаткові накладні, що виписані в період дії данного договору є його невід`ємною частиною, незалежно від того чи є в них посилання на даний договір.

Відповідно до п.3.6 договору товар, що був перееданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних без укладення специфікації та/або інших додаткових угод до даного договору), має бути ним оплачений не пізніше 10 календарних днів з моменту його отримання за відповідною накладною. При затримці платежів, перераховані грошові кошти направляються на погашення в першу чергу штрафних санкцій, пені, відсотків, після цього суми основного боргу.

У п.3.7. договору передбачено, що покупець при перерахуванні коштів за товар в платіжному дорученні (в графі «Призначення платежу») повинен зазначити згідно якого договору та за якої специфікації перераховано даний платіж. В разі не зазанчення цих даних, або в разі не правильно вказаного призначення платежу, та/або в разі несвоєчасної оптлати товару, постачальник має право на свій розсуд внести оримані грошові суми на погашення в першу чергу штрафних санкцій, пені відсотків, після цього суми основного боргу.

Підписання сторонами видаткових накладних в період дії данного договору, засвідчує факт передачі разом з товаром усієї необхідної документації, що його стосується, в тому числі сертифікату якості, інструкції щодо використання та застосування данного товару (п.4.10. договору).

Згідно з п.4.11 договору перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним підписанням видаткової накладної. Покупець зобов`язаний перевірити кількість товару, його вагу, комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем по кількості та якості.

За порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору (п.5.1. договору).

Відповідно до п.5.1.1. договору покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення, а також, додатково сплачує штраф у розмірі 20% (двадцять) процентів від суми несплаченого боргу.

Згідно з п.5.8. договору в разі не виконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до ч.2. ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено специфікацією та/або додатковою(ими) угодою(ими) до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

У п.5.9. договору сторони домовилися про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п.6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2025 року, але продовжує залишатися чинним до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.10.1 договору).

Згідно з п.10.3 договору закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну зі сторін від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії договору.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

22.04.2025 року між сторонами підписано специфікацію №1 до договору поставки №СЛ-67/25 від 22.02.25, відповідно до умов якої загальна сума товару складає 59708,95 грн., яку фермерське господарство "Лебідь" зобов`язане оплатити в строк до 30 квітня 2025р.

06.05.2025 року між сторонами підписано специфікацію №2 до договору поставки №СЛ-67/25 від 22.02.25, відповідно до умов якої загальна сума товару складає 164406,24 грн., яку фермерське господарство "Лебідь" зобов`язане оплатити в строк до 12 травня 2025р.

27.05.2025 року між сторонами підписано специфікацію №3 до договору поставки №СЛ-67/25 від 22.02.25, відповідно до умов якої загальна сума товару складає 68638,20 грн., яку фермерське господарство "Лебідь" зобов`язане оплатити в строк до 10 червня 2025р.

03.06.2025 року між сторонами підписано специфікацію №4 до договору поставки №СЛ-67/25 від 22.02.25, відповідно до умов якої загальна сума товару складає 32826,24 грн., яку фермерське господарство "Лебідь" зобов`язане оплатити в строк до 15 червня 2025р.

21.07.2025 року між сторонами підписано специфікацію №5 до договору поставки №СЛ-67/25 від 22.02.25, відповідно до умов якої загальна сума товару складає 241326,36 грн., яку фермерське господарство "Лебідь" зобов`язане оплатити в строк до 25 серпня 2025р.

Позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 566 905,99 грн., що підтверджується видатковими та товарно транспортними накладними №1869 від 22.04.2025 р. на суму 59708,95 грн., №2754 від 07.05.2025 р. на суму 164406,24 грн., №3550 від 27.05.2025 р. на суму 68638,20 грн., №3985 від 03.06.2025 р. на суму 7506,00 грн., №3986 від 03.06.2025 р. на суму 25320,24 грн., №5951 від 21.07.2025 р. на суму 241326,36 грн.

Однак, в порушення умов укладеного договору відповідачем частково здійснено оплату вартості поставленого товару: платіжна інструкція від 23.04.2025 р. на суму 59 708,95 грн., платіжна інструкція від 15.05.2025 р. на суму 164 406,24 грн., платіжна інструкція від 13.06.2025 р. на суму 68 638,20 грн.

В результаті чого утворилась заборгованість ФГ «Лебідь» перед ТОВ «Грейсагро» в розмірі 274152,60 грн.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином, згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ч.1 пункту 1 ч. 2 статті 11, ч.ч. 1, 2 статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.25 між товариства з обмеженою відповідальністю "Грейсагро" (постачальник) та фермерським господарством "Лебідь" (покупець) укладено договір поставки №СЛ-67/25.

Правовідносини, що склались між сторонами є правовідносинами з поставки товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до договору поставки №СЛ-67/25 від 22.04.2025 року позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 566905,99грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними та товарно-транспортними накладними. В порушення умов укладеного договору відповідачем здійснено оплату за товару на суму 292753,39 грн.

Згідно із ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як передбачено ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України визначено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Однак, відповідач своїх договірних зобов`язань щодо проведення розрахунків за отриманий товар у визначені строки не виконав, внаслідок чого у нього існує заборгованість перед позивачем у сумі 274152,60 грн.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження проведення оплати суми заборгованості заявленої до стягнення. Ним також не висловлено заперечень щодо наявного боргу.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом відзначається, з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини щодо прострочення оплати поставленого товару згідно договору поставки, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 274152,60 грн. основного боргу обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із несвоєчасним здійсненням розрахунків за договором поставки позивач просить стягнути з відповідача 33042,89 грн. 36% річних, 28453,59 грн. пені та 54830,52 грн. штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує, що у п.5.8. договору сторони передбачили, що в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до ч.2. ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено специфікацією та/або додатковою(ми) угодою(ми) до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

При перерахунку заявлених до стягнення 36% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання судом встановлено, що останні обраховано правомірно та обґрунтовано, а тому вимога про стягнення 33042,89 грн. 36% річних за заявлені періоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 28453,59 грн. пені та 54830,52 грн. штрафу судом враховується таке.

У п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно з п.5.1.1. договору покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення, а також, додатково сплачує штраф у розмірі 20% (двадцять) процентів від суми несплаченого боргу.

У п.5.9. договору сторони домовилися про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п.6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми пені, враховуючи заявлені позивачем періоди нарахування, суд вважає правомірним нарахування пені в розмірі 28453,59 грн., з огляду на що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо штраф у розмірі 20% від суми несплаченого боргу в сумі 54830,52 грн., суд вважає, що дана вимога є обґрунтованою, так як даний вид відповідальності передбачений умовами договору поставки, а тому підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1, 2 статті 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

ТОВ «Грейсагро» у позовній заяві зазначало, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу становить 9099,99 грн. До позовної заяви було долучено договір про надання правничої допомоги №12/12/2025 від 12.12.25 та акт надання правовї допомоги від 15.12.25.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2025 між ТОВ "Грейсагро" (клієнт) та адвокатом Дорогань Олександром Михайловичем (адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги №12/12/2025.

Предметам даного договору, відповідно до п.1.1, є надання адвокатом, відповідно до норм чинного законодавства України та умов даного договору, правничої допомоги клієнту, щодо правовідносин, які виникли між клієнтом та фермерським господарством «Лебідь» , у зв`язку, із невиконанням у повному обсязі та у встановленні строки, останнім, зобов`язань за договором поставки № СЛ-67/25 від 22 квітня 2025 року та укладених до нього додатків, a клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в oбсязі та на умовах, визначених даним договором.

Обсяг фактично-наданої правничої допомоги клієнту та її загальна вартість (загальний pозмір гонорару (винагороди)) визначається (погоджується) сторонами, шляхом укладення акту про надання правничої (правової) допомоги, що також підтверджує відсутність будь-яких претензій, щодо об`єму та якостівиконаних робіт, часу виконання робіт та їх вартості (п.1.3. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору розмір гонорару (винагороди) адвоката, за надання правничої допомоги клієнту, передбаченої умовами даного договору та укладених до нього додатів, становить 2 800 (дві тисячі вісімсотгривень) 00 копійок, за одну годину роботи адвоката, iз розрахунку, що одна година становить 60 хв.

Згідно з п.5.2. договору розмір гонорару (винагороди) адвоката за фактично надану правничу допомогу клієнту, визначається (погоджується) сторонами у акті про надання правничої допомоги та підлягає до оплати клієнтом адвокату, на протязі 3-х (трьох) календарних днів, з моменту подписания акту про надання правничої допомоги.

Для розрахунку розміру гонорару (винагороди) адвоката за фактично надану правничу допомогу клієнту, використовується наступна формула: А / 60 х А1 = A3, де: А - розмір гонорару (винагороди) адвоката за 60 хв. (одну год.); 60 - кількість хвилин у одній годині; А1 - час, витрачений адвокатом на надання послуг, який вимірюється у хвилинах; / - знак ділення; х - знак множення; A3 - розмір гонорару (винагороди) за фактично надану правничу допомогу.

Сторонами погоджено, що розмір гонорару адвоката, за участь у одному судовому засщанні, складає 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

15.12.2025 між адвокатом Григорук Сергієм Васильовичем (виконавець) та Комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства „Тепловик Старокостянтинівської міської ради (замовник) підписано акт приймання-передачі юридичних послуг про те

що 21.08.2025 між ТОВ "Грейсагро" (клієнт) та адвокатом Дорогань Олександром Михайловичем (адвокат) підписано акт про надання правничої допомоги ( до договору про надання правничої допомоги №12/12/2025).

В акті зазначено, що адвокатом фактично надано, а клієнтом фактично отримано наступний обсяг правничої допомоги:

- правовий аналіз наступних документів: договір поставки № СЛ-67/25 від 22 квітня 2025 року; специфікація №1 від 22.04.2025р. до договору поставки № СЛ-67/25 від 22 квітня 2025 року; специфікація №2 від 06.05.2025р. до договору поставки № СЛ-67/25- від 22 квітня 2025 року; специфікація №3 від 27.05.2025р. до договору поставки № СЛ-67/25 від 22 квітня 2025 року; специфікація №4 від 03.06.2025р. до договору поставки №-СЛ67/25 від 22 квітня 2025 року; специфікація №5 від 21.07.2025р. до договору поставки № СЛ-67/25 від 22 квітня 2025 року; видаткова накладна №1869 від 22.04.2025р. на суму 59708,95грн.; видаткова накладна №2754 від 07.05.2025р. на суму 164406,24 грн.; видаткова накладна №3550 від 27.05.2025 р. на суму 68638,20 грн.; видаткова накладна №3985 від 03.06.2025р. на суму 7 506,00 грн.; видаткова накладна №3986 від 03.06.2025р. на суму 25320,24 грн.; видаткова накладна №5951 від 21.07.2025р. на суму 241326,36 грн.; товарно-транспортна накладна №Р1869 від 22.04.2025р. на суму 59708,95 грн.; товарно-транспортна накладна №Р2754 від 07.05.2025р. на суму 164406,24 грн.; товарно-транспортна накладна №Р3550 від 27.05.2025 р. на суму 68638,20 грн.; товарно-транспортна накладна №Р3985 від 03.06.2025р. на суму 7506,00 грн.; товарно-транспортна накладна № Р3986 від 03.06.2025р. на суму 25320,24 грн.; товарно-транспортна накладна №Р5951 від 21.07.2025р. на суму 241326,36 грн.; рахунок на оплату по замовленню №1585 від 22.04.2025 року; рахунок на оплату по замовленню №2293 від 06.05.2025 року; рахунок на оплату по замовленню №2997 від 27.05.2025 року; рахунок на оплату по замовленню №3370 від 03.06.2025 року; рахунок на оплату по замовленню №4947 від 21.07.2025 року; платіжна інструкція від 23.04.2025 р. на суму 59708,95 грн.; платіжна інструкція від 15.05.2025р. на суму 164406,24 грн.; платіжна інструкція від 13.06.2025 р. на суму 68638,20 грн. - час, витрачений адвокатом на надання послуг (виконання робгг) становить - 30 хвилин;

- надання клієнту, в усній формі правової інформації, консультацій та роз`яснень, що стосуються правовідносин, які виникли між клієнтом та ФГ «Лебідь» у зв`язку, із невиконанням у повному обсязі та у встановлені строки, останнім, зобов`язань за договором поставки № СЛ-67/25 від 22 квітня 2025 року та укладених до нього додатків - час, витрачений адвокатом на надання послуг (виконання poбіт) становить - 35 хвилин;

- підготовка та написания позовної заяви про стягнення: заборгованості, % річних, пені та штрафу, за договором поставки, за якою позивачем являється клієнт, а відповщачем являеться ФГ «Лебідь» та яка адресована до Господарського суду Хмельницької області - час, витрачений адвокатом на надання послуг (виконання poбіт) становить - 2 год. 10 хв. (130 хвилин).

З п.п. 4 та 5 акту про надання правничої допомоги, вбачається, що загальний обсяг часу, у межах якого адвокатом надано клієнту правничу допомогу складає 195 хв. Розмір гонорару (винагороди) за фактично надану правничу допомогу складає 9099,99 грн. (2800/60*195=9099,99).

ТОВ «Грейсагро» сплачено на користь адвоката 9099,99 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №25303 від 15.12.2025 року.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 виснувала, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (додаткова постанова Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21).

У постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи із принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance проти України" від 23.01.2014, у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 та ін.).

За змістом ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та наданих адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти справи, з огляду на подані позивачем докази щодо характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, з урахуванням положень наведених норм та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 9099,99 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства "Лебідь" (30530, Хмельницька обл., Шепетівський район, с. Велика Березна, вул. Дмитрівська, буд. 76, код 30895143) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Грейсагро" ( 25031, Кіровоградська обл., Кропивницький район, смт. Нове, вул. Виставкова Перша, буд. 41-Б, код 40897058) 274152,60 грн. (двісті сімдесят чотири тисячі сто п`ятдесят дві гривні 60 коп.) заборгованості, 33042,89 грн. (тридцять три тисячі сорок дві гривні 89 коп.) 36% річних, 28453,59 коп. (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят три тисячі 59 коп.) пені, 54830,52 грн. (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять гривень 52 коп.) штрафу, 5857,19 грн. (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят сім гривень 19 коп.) витрат по оплаті судового збору та 9099,99 грн. (дев`ять тисяч дев`яносто дев`ять гривень 99 коп.) витрати пов`язані з правовою допомогою адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя Ю.В. Гладюк

Повний текст рішення складено 16.02.2026 року.

Віддрук. 1 прим.: 1 - до справи;

Позивачу та відповідачу рішення направити до кабінету Електронного Суду.