ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Справа № 918/146/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 19 158 606 грн 95 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Чоланюк С.Ю., ордер серія ВК № 1165666 від 22.03.2025 р.;

від відповідача - Мельник О.П., довіреність № 4 від 01.01.2025 р.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 9 лютого 2026 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2025 року Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 23.01.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 27.01.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 06.04.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 08.05.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 10.08.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 07.09.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 10.10.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 07.11.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 05.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 29.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" кошти у розмірі 19 158 606 грн 95 коп.

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 254 127 грн 28 коп. В позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, в розмірі 254 127 грн 28 коп.

До позовної заяви Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" долучено платіжну інструкцію (детальна форма) від 17.02.2025 року № 35808 про сплату судового збору в сумі 154 127 грн 28 коп. та платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 18.02.2025 року № 35855 про сплату судового збору в сумі 100 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 грудня 2022 року між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 16179-ВЦ/764.

Загальна сума договору становила 112 858 300,78 грн. (з ПДВ). Згідно з додатком 3 вищевказаного договору прогнозований річний обсяг постачання електроенергії становив 27 792 360 кВт*год. Відповідно тариф на постачання електричної енергії по договору складав 3,383975 грн. (з ПДВ).

У період дії вказаного договору сторони уклали додаткові угоди № 1 від 23.01.2023 року, № 2 від 27.01.2023 року, № 3 від 06.04.2023 року, № 4 від 08.05.2023 року, № 5 від 10.08.2023 року, № 6 від 07.09.2023 року, № 7 від 10.10.2023 року, № 8 від 07.11.2023 року, № 9 від 05.12.2023 року, № 10 від 29.12.2023 року.

Позивач вказує, що укладені додаткові угоди не відповідають вимогам статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки угодами збільшено вартість ціни товару за відсутності підстав, а саме за відсутності збільшення ціни товару, що був предметом закупівлі на ринку.

Позивач також вказав у позові, що зміна ціни після виконання продавцем зобов`язання з передачі товару у власність покупця не допускається.

Внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання оспорюваних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 19 158 606,95 грн. (з ПДВ).

З урахуванням того, що внаслідок виконання позивачем своїх зобов`язань фінансового характеру за оспорюваними угодами відповідачем було отримано грошові кошти на загальну суму 19 158 606,95 грн. (з ПДВ), які є такими, що були безпідставно одержані відповідачем (підстава їх набуття відпала), то відповідач зобов`язаний повернути їх позивачу, що відповідає приписам ст. ст. 216, 1212 ЦК України.

Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року позовну заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено підготовче засідання на 24 березня 2025 року.

7 березня 2025 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 07.03.2025 року, в якому просив продовжити встановлений ухвалою суду від 24.02.2025 для відповідача 15-денний процесуальний строк для подання відзиву додатково на 15 днів, в загальному встановити для відповідача строк для подання відзиву - 30 днів.

Ухвалою суду від 24 березня 2025 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" від 07.03.2025 року задоволено та продовжено відповідачу, Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", строк для подання відзиву на позов до 26.03.2025 року включно. Одночасно вказаною ухвалою підготовче засідання відкладено на 7 квітня 2025 року на 10:50 год.

26 березня 2025 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає. Зокрема відповідач зазначає наступне.

23.01.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 11.01.2023 р. за ціною 3,83971 грн. ціна від попередньої збільшилась.

Згідно даних оператора ринку "Результат торгів "на добу наперед" та "внутрішньодобового ринку" "…середньозважена ціна на РНД за період з 01.01.2023 р. по 10.01.2023 р. збільшилась на 17,6%".

Даний документ підтверджує коливання ціни на ринку в бік збільшення на 17,66 % при порівнянні ціни за період з 01.01.2023 по 10.01.2023 р. (початок дії Договору в порівнянні з першою декадою січня 2023 р.)

27.01.2023 р. у зв`язку із підняттям ціни на передачу електричної енергії відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2022 р. № 1788, між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, за умовами п. 1 Додатку № 2 до Договору викладено у новій редакції:

Ціна за 1 кВт/год електричної енергії становить 3,418615 грн. без ПДВ.

Як вбачається зі спірної Додаткової угоди № 2 від 27.01.2023 р. підставою зміни ціна стала зміна тарифу на послугу з передачі електричної енергії, що визначено у Постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1788 від 21.12.2022 р.

Тобто, у зв`язку із зростанням тарифу на послуги з передачі електричної енергії з 0,34564 грн/кВт/год без ПДВ до 0,38028 грн/кВт/год без ПДВ, сторони дійшли до взаємної згоди щодо ціни за одиницю товару виклавши її в новій редакції.

Постанова НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788, якою збільшено тариф на передачу електричної енергії, набрала чинності з 01.01.2023 та опублікована 22.12.2022 р. Договір № 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу укладений 28.12.2022 р.

Оспорювана додаткова угода № 2 укладена 27.01.2023.

Додаткова угода № 2 від 27.01.2023 укладена на підставі на пункт 7 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме зростання тарифів відповідно до постанови НКРЕКП, яка станом на момент направлення тендерної пропозиції, не набула чинності і не могла бути врахована ТОВ "РОЕК" при укладені Договору 28.12.2022 та враховуючи, що з моменту укладення договору до моменту укладення оспорюваної додаткової угоди відбулась істотна зміна обставин, сторони правомірно та згідно вимог чинного законодавства уклали спірну Додаткову угоду № 2 від 27.01.2023 р. до Договору 16179-ВЦ/764.

06.04.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 01.02.2023 р. за ціною 3,7322 грн. ціна від попередньої зменшилась.

08.05.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 01.04.2023 р. за ціною 3,56276 грн. ціна від попередньої зменшилась.

10.08.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 5 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 01.07.2023 р. за ціною 4,05519 грн. ціна від попередньої збільшилась.

Згідно даних оператора ринку "Результат торгів "на добу наперед" та "внутрішньодобового ринку" "…середньозважена ціна на РНД в липні 2023 р. в порівнянні з квітнем 2023 р. збільшилась збільшилась на 30,43%".

Даний документ підтверджує коливання ціни на ринку в бік збільшення на 30,43% при порівнянні ціни в липні 2023 р. з квітнем 2023 р.

07.09.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 6 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 01.08.2023 р. за ціною 4,60000 грн. ціна від попередньої збільшилась.

Згідно даних оператора ринку "Результат торгів "на добу наперед" та "внутрішньодобового ринку" "…середньозважена ціна на РНД в серпні 2023 р. в порівнянні з липнем 2023 р. збільшилась збільшилась на 13,4 %".

Даний документ підтверджує коливання ціни на ринку в бік збільшення на 13,41% при порівнянні ціни серпня 2023 р. з липнем 2023 р.

10.10.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 7 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 01.09.2023 р. за ціною 4,3500 грн. ціна від попередньої зменшилась.

07.11.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 8 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 01.10.2023 р. за ціною 4,37000 грн. ціна від попередньої збільшилась.

Згідно даних оператора ринку "Результат торгів "на добу наперед" та "внутрішньодобового ринку" "…середньозважена ціна на РНД у вересні 2023 р. в порівнянні з жовтнем 2023 р. збільшилась збільшилась на 4,06%".

Даний документ підтверджує коливання ціни на ринку в бік збільшення на 4,06% при порівнянні ціни жовтня 2023 р. з вереснем 2023 р.

05.12.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 9 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 01.11.2023 р. за ціною 4,64932 грн. ціна від попередньої збільшилась.

Згідно даних оператора ринку "Результат торгів "на добу наперед" та "внутрішньодобового ринку" "…середньозважена ціна на РНД в листопаді 2023 р. в порівнянні з жовтнем 2023 р. збільшилась збільшилась на 7,1%".

Даний документ підтверджує коливання ціни на ринку в бік збільшення на 7,1% при порівнянні ціни в листопаді 2023 р. з жовтнем 2023 р.

23.12.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 10 до Договору, за умовами якої, з урахуванням Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 сторони, домовились внести зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару з 01.12.2023 р. за ціною 4,35491 грн. ціна від попередньої зменшилась.

Тобто, як вбачається зі змісту оспорюваних додаткових угод, протягом поставки товару ціна на електричну енергію, згідно укладених оспорюваних додаткових угод як і збільшувалась так і зменшувалась, що упускає позивач при обґрунтуванні позовних вимог.

Як зазначає відповідач, підписання кожної з додаткових угод здійснювалось у відповідності до п. п. 2 п. 19 Особливостей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178, які не містять обмежень щодо відсоткового збільшення ціни за одиницю товару.

Обґрунтуванням зміни ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку за умови документального підтвердження такого коливання.

У зв`язку з цим постачальником - ТОВ "РОЕК" було застосовано оприлюдненні дані сайту Оператора ринку, який наданий позивачем, як додаток до позовної заяви.

Відповідач стверджує, що додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару укладанні між сторонами у відповідності до діючих на як час укладення основного договору так і на час їх підписання Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178.

Укладаючи додаткові угоди сторони договору про постачання електричної енергії споживачу № 16179-ВЦ/764 від 28.12.2022 діяли у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням норм, передбачених Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, Закону України "Про ринок електричної енергії" та іншими нормативно-правовими актами.

Внесення змін до додаткових угод здійснювалась за погодженням сторін.

Оскільки правові підстави щодо визнання додаткових угод недійсними відсутні, то відповідно вимога позивача в частині застосування наслідків недійсності правочинів шляхом стягнення з ТОВ "РОЕК" на користь РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" коштів в сумі 19 158 606,95 грн. задоволенню не підлягає.

Також 26 березня 2025 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 26.03.2025 року про зупинення розгляду справи, в якому просив зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою палатою Верховного суду справи № 920/19/24. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, що 24.02.2025 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" стало відомо про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 920/19/24, яка є подібною зі справою, що розглядається № 918/146/25. Як зазначає відповідач, ухвалою від 29.01.2025 року у справі № 920/19/24 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав на розгляд Великій палаті Верховного суду справу № 920/19/24. Таким чином, відповідач зазначає, що розгляд справи № 918/146/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах об`єктивно унеможливлює її розгляд. Відтак, наявні підстави для зупинення провадження у даній справі до прийняття Великою Палатою Верховного Суду відповідного рішення.

1 квітня 2025 року від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання, відповідно до якого вважає безпідставним та заперечує щодо поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" клопотання про зупинення провадження у справі № 918/146/25 до закінчення перегляду Великою палатою Верховного суду справи № 920/19/24. Зокрема позивач зазначає, що в обґрунтування позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод вказано інші підстави, ніж ті, які наводить Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" у своєму клопотанні про зупинення провадження.

2 квітня 2025 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 02.04.2025 року, в якому просив забезпечити проведення судового засідання у даній справі, що призначене на 07.04.2025 року о 10:50 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача - адвоката Мельник Олени Петрівни за допомогою онлайн сервісу зв`язку ЄСІТС (за веб посиланням: vkz.court.gov.ua).

Ухвалою суду від 3 квітня 2025 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" від 02.04.2025 року задоволено та постановлено підготовче засідання у справі № 918/146/25, призначене на "07" квітня 2025 року на 10:50 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Ухвалою суду від 7 квітня 2025 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" від 26.03.2025 року про зупинення розгляду справи відмовлено. Одночасно вказаною ухвалою підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 квітня 2025 року.

21 квітня 2025 року від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 21.04.2025 року, в якому просив повернутись до підготовчого засідання для розгляду заяви про зменшення позовних вимог у справі № 918/146/25. В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що станом на 21.04.2025 року Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" не було оплачено для Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" значну частину коштів, яку позивач при поданні даної позовної заяви просив стягнути, та з метою об`єктивного вирішення і недопущення затягування розгляду даної справи, відповідно є необхідність зменшити позовні вимоги в частині стягнення коштів.

Також 21 квітня 2025 року від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 21.04.2025 року, відповідно до якої просив:

- визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 23.01.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 27.01.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 06.04.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 08.05.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 10.08.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 07.09.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 10.10.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 07.11.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 05.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 29.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія". В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що станом на 21.04.2025 року Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" не було оплачено для Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" значну частину коштів, яку позивач при поданні даної позовної заяви просив стягнути, та з метою об`єктивного вирішення і недопущення затягування розгляду даної справи, відповідно є необхідність зменшити позовні вимоги в частині стягнення коштів.

Заява Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" від 21.04.2025 року про зменшення розміру позовних вимог судом залишено без розгляду, про що зазначено в ухвалі суду від 28.04.2025 року.

28 квітня 2025 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 26.04.2025 року про зупинення розгляду справи, в якому просив зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного суду справи № 920/19/24. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, що 24.04.2025 р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень опубліковано ухвалу від 09.04.2025 р. Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24 про прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області, про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів, яка є подібною зі справою, що розглядається № 918/146/25. На думку відповідача, розгляд справи № 918/146/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах, об`єктивно унеможливлює її розгляд. Відтак, наявні підстави для зупинення провадження у даній справі до прийняття Великою Палатою Верховного Суду відповідного рішення.

Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року постановлено повернутися на стадію підготовчого провадження у справі № 918/146/25. Клопотання Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" від 21.04.2025 року та заяву від 21.04.2025 року залишено без розгляду. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" від 26.04.2025 року про зупинення розгляду справи задоволено та зупинено провадження у справі № 918/146/25 за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод до закінчення перегляду Великою палатою Верховного суду справи № 920/19/24. Зобов`язано сторони інформувати суд про результати розгляду справи № 920/19/24.

9 грудня 2025 року від Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 09.12.2025 року, в якому зазначено, що у справі № 920/19/24 Великою палатою Верховного суду винесено постанову від 21.11.2025 року.

В той час станом на 9 грудня 2025 року за даними сайту Єдиного державного реєстру судових рішень судом було встановлено про наявність лише скороченого судового рішення за результатами перегляду Великою палатою Верховного суду справи № 920/19/24.

Станом на 29 грудня 2025 року, відповідно до інформації, що міститься на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено про наявність повного судового рішення за результатами перегляду Великою палатою Верховного суду справи № 920/19/24. Таким чином, обставини, що зумовили зупинення провадження у даній справі усунуті.

Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року провадження у справі № 918/146/25 поновлено та призначено підготовче засідання на 12 січня 2026 року.

9 січня 2026 року від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 08.01.2026 року про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить:

- визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 23.01.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 27.01.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 06.04.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 08.05.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 10.08.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 07.09.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 10.10.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 07.11.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 05.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 29.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" кошти у розмірі 10 869 809 грн 00 коп. В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що станом на 08.01.2026 року Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" не було оплачено для Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" значну частину коштів, яку позивач при поданні даної позовної заяви просив стягнути, та з метою об`єктивного вирішення і недопущення затягування розгляду даної справи, відповідно є необхідність зменшити позовні вимоги в частині стягнення коштів.

Заява Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" від 08.01.2026 року про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду, про що зазначено в ухвалі суду від 26.01.2026 року.

12 січня 2026 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання, в якому просив відкласти підготовче засідання на іншу дату для належної підготовки відзиву та відповідних доказів з врахуванням зміни позовних вимог.

Ухвалою суду від 12 січня 2026 року підготовче засідання відкладено на 26 січня 2026 року.

21 січня 2026 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення.

23 січня 2026 року від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання з додатками, в якому просив долучити до матеріалів справи оборотно-сальдову відомість бухгалтерського обліку, що підтверджують суми оплачених Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" коштів для Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" по нарахуваннях за відповідні місяці 2023 року та відповідно підтверджують розрахунки суми стягнення коштів з Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" з урахуванням поданої Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" заяви про зменшення суми позову.

Ухвалою суду від 26 січня 2026 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 9 лютого 2026 року.

Представник позивача у судовому засіданні 9 лютого 2026 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 9 лютого 2026 року позов заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2022 року між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі - Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 16179-ВЦ/764 (далі - Договір), відповідно до предмету якого Постачальник зобов`язується постачати Споживачу у 2023 році електричну енергію, код 09310000-5 - Електрична енергія за ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" (далі - електрична енергія/товар/електроенергія), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах договору.

Згідно з умовами пункту 5.1. Договору, загальна ціна договору становить 112 858 300,78 грн., у т.ч. ПДВ - 18 809 716,79 грн.

Відповідно до п. 5.2. Договору, ціна за 1 кВт*год електричної енергії визначається та змінюється відповідно до Додатка 2 до договору.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2023 року включно, а в частині розрахунків діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором (пункт 14.1. Договору).

Відповідно до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-вц/764), підписаною споживачем - 28.12.2022 року, початок постачання з 1 січня 2023 року.

Згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до Договору, ціна на електричну енергію (кВт*год) (одиницю товару) становить 3,383975 грн/кВт*год без ПДВ.

Згодом сторони уклали додаткові угоди до договору, а саме:

- додаткову угоду № 1 від 23.01.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна договору не може перевищувати 3,83971 грн. з ПДВ та починає застосовуватись з 11.01.2023 р.;

- додаткову угоду № 2 від 27.01.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 3,83971 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.01.2023 р.;

- додаткову угоду № 3 від 06.04.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 3,7322 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.02.2023 р.;

- додаткову угоду № 4 від 08.05.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 3,56276 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.04.2023 р.;

- додаткову угоду № 5 від 10.08.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 4,05519 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.07.2023 р.;

- додаткову угоду № 6 від 07.09.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 4,60000 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.08.2023 р.;

- додаткову угоду № 7 від 10.10.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 4,35000 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.09.2023 р.;

- додаткову угоду № 8 від 07.11.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 4,37000 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.10.2023 р.;

- додаткову угоду № 9 від 05.12.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 4,64932 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.11.2023 р.;

- додаткову угоду № 10 від 29.12.2023 р. до договору 16179-ВЦ/764 про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 р., відповідно до якої ціна за одиницю товару кВт спожитої електричної енергії становить 4,35491 грн./кВт без ПДВ та починає застосовуватись з 01.12.2023 р.

На думку позивача, укладаючи додаткові угоди № 1-10 до договору та збільшуючи ціну товару, сторони діяли усупереч Закону України "Про публічні закупівлі", а тому ці угоди підлягають визнанню недійсним, а надмірно сплачені кошти - стягненню з відповідача на користь позивача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначаються Законом України "Про публічні закупівлі".

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції (преамбула).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон № 922-VIII) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Згідно висновку Великої палати Верховного Суду про застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який викладено у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (провадження № 12-57гс23): ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається (п. 88);

зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (п. 89);

у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 Цивільного кодексу України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (п. 90).

В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Згідно з тендерною пропозицією Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" взяло на себе зобов`язання та надало певні гарантії, яких повинно було дотримуватись, при цьому погодилось постачати електричну енергію Замовнику за ціною та на умовах, передбачених у договорі. Підписанням Договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764 та додатків до нього Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" засвідчило можливість та погодження виконати домовленість, вказану у договорі та додатках до нього, тобто добровільно взяло на себе зобов`язання поставити споживачу електричну енергію вартістю 112 858 300,78 грн. з ПДВ.

Станом на момент підписання Договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764 сторонами було погоджено всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок укладання додаткових угод № 1-10 ціну електричної енергії за 1 кВт*год було збільшено у порівнянні з ціною, визначеною Договором про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764.

Під час розгляду справи № 927/491/19 (постанова від 18.06.2021 року) Об`єднана Палата Верховного Суду дійшла таких висновків передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (пункт 124 постанови).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі (пункт 125 постанови).

Відповідно до статті 5 Закону "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції (пункт 126 постанови).

У пункті 127 цієї постанови Об`єднана Палата Верховного Суду зазначила про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 45% шляхом так званого "каскадного" укладення чотирьох додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця (пункт 127 постанови).

Таким чином, згідно з вищенаведеним висновком Верховного Суду Закон України "Про публічні закупівлі" дозволяє змінювати ціну за одиницю товару у межах 10% та лише за умови суттєвого, документально підтвердженого, коливання ціни товару на ринку.

Укладення таких угод суперечить вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки не дотримано обмеження у 10 відсотків як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбувалися такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 150% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача та укладення спірних угод у цьому випадку призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 року у справі № 903/383/22 дійшов висновку, що навіть за умов погодження сторонами договору можливості зміни ціни електричної енергії шляхом укладання додаткових угод, факт укладання договору за результатами проведення процедури закупівлі встановлює обмеження, визначені Законом. Зокрема, ціна на електричну енергію може збільшуватись у разі коливання ціни на ринку - обґрунтоване та документально підтверджене, якщо це робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим та не може перевищувати збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10% (всього, незалежно від кількості укладених додаткових угод).

Будь-який споживач, не будучи активним учасником ринку електричної енергії, знаходиться у більш уразливому становищі порівняно з постачальником, оскільки не має достатніх компетенцій для розуміння функціонування даного ринку, формування цін на ньому тощо. Тому одним з основних принципів функціонування ринку електричної енергії законодавцем визначено захист прав та інтересів споживачів електричної енергії. Гарантіями його дотримання є, зокрема, необхідність чіткого визначення у договорі ціни електричної енергії (як товару) та послуг, що надаються (передача, розподіл, власне послуги постачальника); необхідність справедливості і прозорості умов договору, викладення умов договору чітко і ясно, без процедурних перешкод, що ускладнюють здійснення прав споживача. Але про прозорість і чіткість не може йтися, коли ці складові не було визначено в Договорі, листи та розрахунки постачальника містили дані за довільно обрані постачальником періоди, які не співпадають з періодами між укладенням додаткових угод та/або зверненнями постачальника для їх укладення; постачальник посилався на виключені норми законодавства для обґрунтування правомірності укладення Додаткових угод тощо.

Важливо зазначити, що Об`єднана палата в складі Касаційного господарського суду у постанові від 12.10.2018 у справі № 910/21671/17 дійшла однозначного висновку про неможливість та протиправність застосування частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України щодо зворотної дії додаткових угод: "Згідно з частиною третьою статті 631 Цивільного кодексу України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.".

Водночас вказаною нормою закону не надається право сторонам застосовувати зворотну дію в часі пунктів додаткової угоди або договору, які змінюють врегульовані договірні відносини (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2018 зі справи № 910/14082/17, і суд не вбачає підстав для відступу від вказаної позиції у розгляді цієї справи).

Таким чином, застосування у спірних додаткових угодах частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України щодо перерахунку (підвищення ціни) на електричну енергію, яка вже була спожита споживачем у попередні періоди, не відповідає вимогам закону.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про підприємництво", визначено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Відповідно до частини першої статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила (постанови Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 від 18.01.2022 у справі № 910/15786/21).

При цьому, закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин (відповідна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах у справах № 911/537/19, № 916/1921/18, № 926/708/18, № 910/5573/19, від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20, від 16.03.2023 у справі № 903/383/22).

Таким чином, будь-яке внесення змін до істотних умов договору розуміється законодавцем не як правило, а як виняткова, виключна ситуація, зумовлена непередбачуваними для сторін під час укладення договору обставинами.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно зі сталою та послідовною позицією Верховного Суду, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки. При цьому, така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір.

Вищенаведені висновки повністю відповідають подібним правовим позиціям, викладеним в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, а також у постановах від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18 та від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, від 16.03.2023 у справі № 903/383/22.

Таким чином, постачальником при укладенні додаткових угод було перевищено максимально допустимо обмеження у підвищення ціни на електроенергію як товар на 10% незалежно від кількості укладення додаткових угод, не підтверджено належними та допустимими доказами факту коливання, динаміки цін на електричну енергію у порівняні з датою укладення договору та моментом звернення постачальника з пропозиціями внести зміни до договору в частині зміни (збільшення) ціни на одиницю товару, не доведено, що коливання цін на РДН зробило для нього виконання договору зі споживачем невигідним (збитковим) у зв`язку з чим додаткові угоди не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з частиною 1статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин, стаття 215).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (частини перша, п`ята статті 216).

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні положення статей 3,15,16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 908/722/20, від 29.08.2023 у справі № 909/635/22, від 27.06.2023 у справі № 916/97/21.

Крім того, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 906/743/21, від 03.08.2023 у справі № 909/654/19, від 19.10.2022 у справі № 912/278/21.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що додаткові угоди № 1-10 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28 грудня 2022 року № 16179-ВЦ/764 суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону № 922-VIII, є оспорюваними та підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Щодо вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 10 869 809,00 грн. суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Застосування реституції спрямоване на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 10 869 809,00 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 10 869 809,00 грн. є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що додаткові угоди до договору, які були предметом розгляду, укладені з порушенням Закону України "Про публічні закупівлі", а тому ці угоди судом визнаються недійсними.

Надмірно сплачені кошти в сумі 10 869 809,00 грн. необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал".

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 254 127 грн 28 коп. Зокрема в позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, в розмірі 254 127 грн 28 коп.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня складає 3 028 грн 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позивачем заявлено 10 вимог немайнового характеру, за які судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10*3 028,00=30 280,00) та одну вимогу майнового характеру, за яку судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову (10 869 809,00*1,5%=163 047,13), та позовну заяву подано через систему "Електронний суд", відповідно за вказані вимоги розмір судового збору становить 154 661 грн 70 коп. ((30 280,00+163 047,13)*0,8).

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" було сплачено 254 127 грн 28 коп., що підтверджується платіжною інструкцією (детальна форма) від 17.02.2025 року № 35808 на суму 154 127 грн 28 коп. та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 18.02.2025 року № 35855 на суму 100 000 грн 00 коп.

9 січня 2026 року від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 08.01.2026 року про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої зменшено позовні вимоги, та яка прийнята судом до розгляду.

Сума судового збору за позовними вимогами у зв`язку з їх зменшенням становить - 154 661 грн 71 коп.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 99 465 грн 57 коп. (254 127,28 - 154 661,71).

За таких обставин, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися з відповідним клопотанням про повернення судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 154 661 грн 71 коп. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 23.01.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 27.01.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 06.04.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 08.05.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 10.08.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 07.09.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 10.10.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 07.11.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 05.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 29.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2022 року № 16179-ВЦ/764, укладеного між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 71-Б, ) на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (33028, м. Рівне, вул. С. Бандери, буд. 2, ) кошти у розмірі 10 869 809 (десять мільйонів вісімсот шістдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`ять) грн 00 коп. та 154 661 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот шістдесят одну) грн 71 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19 лютого 2026 року.

Суддя Політика Н.А.