ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

18 лютого 2026 року Справа № 915/527/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.

розглянувши заяву: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з грошовими вимогами до боржника у справі

боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор (54052, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 19/1, ідентифікаційний код 36622831)

розпорядник майна: арбітражний керуючий Мартиненко Наталія Михайлівна (69035, м.Запоріжжя, а/с №7575; свідоцтво №1190 від 13.06.2013)

У с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор (ідентифікаційний код 36622831).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2024, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор; введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

На офіційному вебпорталі судової влади України 02.08.2024 за №73768 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор.

Ухвалою суду від 22.01.2026, серед іншого, відсторонено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича від виконання повноважень розпорядника майна у справі №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор арбітражного керуючого Мартиненко Наталію Михайлівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1190 від 13.06.2013).

ОСОБА_1 звернулася до суду через представника адвоката Кандаурову Анну Павлівну з заявою, сформованої в системі Електронний суд №б/н від 22.01.2026 (вх. №1022/26 від 22.01.2026), про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 536969,00 грн, з яких: 251921,72 грн заборгованість із заробітної плати, 43717,40 грн компенсація за невикористані відпустки та 241329,88 грн середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Розгляд вказаної заяви, з урахуванням тимчасової непрацездатності та відпустки головуючого у справі судді Адаховської В.С., здійснюється 18.02.2026.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України Про міжнародне приватне право, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КУзПБ заява кредитора має містити:

- найменування господарського суду, до якого подається заява;

- найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені);

- виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування;

- відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог;

- інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника;

- перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Здійснивши перевірку матеріалів заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на предмет її відповідності вимогам КУзПБ, судом встановлено, що вказаним вимогам заява не відповідає, оскільки не містить інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника, до заяви не подано доказів надсилання копії заяви розпоряднику майна та доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

В якості доказів направлення копії заяви розпоряднику майна, заявницею подано квитанцію №5721072 від 22.01.2026 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС ОСОБА_2 , проте, як зазначено судом вище, ухвалою суду від 22.01.2026, зокрема, відсторонено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича від виконання повноважень розпорядника майна у справі №915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мартиненко Наталію Михайлівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1190 від 13.06.2013).

З цих же обставин, заявницею помилково в заяві зазначено іншою особою арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича, що потребує уточненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про судовий збір, судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Законом України Про Державний бюджет України на 2026 рік установлено в 2026 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 3328,00 грн.

Таким чином, за подання до господарського суду в електронній формі заяви з кредиторськими вимогами до боржника підлягає сплаті судовий збір у розмірі 5324,80 грн (3328,00 грн х 2 х 0,8).

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як зазначено вище, у заяві з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 просить суд визнати її грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор на загальну суму 536969,00 грн, з яких: 251921,72 грн заборгованість із заробітної плати, 43717,40 грн компенсація за невикористані відпустки та 241329,88 грн середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Поряд із цим, за грошові вимоги в частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні заявницею має бути сплачений судових збір, з огляду на наступне.

Стягнення (визнання) середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також, не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України Про оплату праці, тобто стягнення (визнання) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця, відповідно на вказані вимоги позивача не поширюються положення пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір, за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст. 117 цього Кодексу, мають різну правову природу. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати, а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, судовий збір не сплачується.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Всупереч вищезазначеним вимогам, заявницею до заяви з грошовими вимогами до боржника не додано доказів сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 46 КУзПБ господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху суд повідомляє заявнику про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи наявність недоліків заяви про визнання грошових вимог, суд повідомляє про них заявника та встановлює йому 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 КУзПБ, якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Керуючись ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху заяву ОСОБА_1 №б/н від 22.01.2026 (вх. №1022/26 від 22.01.2026).

2. Заявниці усунути встановлені при поданні заяви недоліки у 5-денний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити заявниці, що при невиконанні вимог даної ухвали, заява у відповідності до приписів ч. 2 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства повертається заявниці.

4. Копію ухвали суду направити представнику заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя В.С. Адаховська