ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

17.02.2026 р. Справа № 917/1998/25

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Редька Михайла Григоровича звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність 09.10.2025 року (вх. № 2079/25 від 29.10.2025 року).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025 року справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/1998/25 та визначено головуючим суддю Білоусова С.М.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду у підготовчому засіданні суду на 25.11.2025 р. на 11:45.

Пунктом 4 вказаної ухвали зобов`язано заявника надати до підготовчого засідання:

- докази, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення;

- докази в підтвердження існування інших обставин, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності), враховуючи дати укладення кредитних договорів;

- обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності з урахуванням того, що ОСОБА_1 проживає в Естонії;

- читабельну копію заяви ОСОБА_2 від 30.11.2023 року.

На виконання вимог зазначеної представник заявника - адвокат Редька М.Г. надав заяву від 10.11.2025 року (вх. № 14396), яка за своєю природою є додатковими поясненнями по справі.

Ухвалою суду від 13.01.2026 року відкладено підготовче засідання у даній справі на 17.02.2026 р. на 11:00 та запропоновано заявнику до дати підготовчого засідання надати суду:

- обгрунтування щодо зменшення суми заборгованості та кількості кредиторів ;

- доказів припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 26.01.2026 року надіслав суду додаткові пояснення за вх. № 890.

Вказані пояснення судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, дослідивши додані до заяви матеріали та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини першої статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви (абзац п`ятий частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (частина третя статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства).

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питанням наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог за станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів. Поряд з цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами. Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на дату звернення до суду проживає та перебуває у трудових відносинах в Естонії, працює у дистриб`ютирсько-логістичній компанії "EUGESTA" комплектувальником.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введення воєнного стану, щомісячною девальвацією національної валюти, збільшенням інфляції та відсутністю динаміки зростання власних доходів він не має можливості погашати зобов`язання перед кредиторами у розмірі 625 085,28 грн., яка складається з: 582 937,91 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 42 147,37 грн. сума неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається з поданої суду заяви та відповідно до залученого до матеріалів справи списку кредиторів та боржників виниклі грошові зобов`язання в зазначеному розмірі виникли перед наступними кредиторами:

- ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" до якого перейшло право вимоги від ТОВ "МІЛОАН" за кредитним договором № 7018623 від 02.03.2025 року, кредитним договором № 27377-02/2025 від 24.02.2025 року та кредитним договором № 2032480 від 05.01.2025 року

- ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" за кредитним договором № від 01.03.2025 року;

- ТОВ "ФК "ЄАПБ" до якого перейшло право вимоги від:

* ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" за кредитним договором № 54477-02/2025 від 24.02.2025 року;

* TOB "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" за договором № 8416136 від 08.01.2025 року;

- ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" за кредитним договором № 19.02.2025-100002548 від 19.02.2025 року;

- ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до якого перейшло право вимоги від:

* ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" за договором № 815778411 від 08.02.2025 року;

* ТОВ "Оптимальні Кредити" за договором № LM301895294 від 02.02.2025 року;

- ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" за кредитним договором № 7506540 від 04.02.2025 року;

- ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" за Кредитним договором № 488450-КС-003 від 02.02.2025 року;

- ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" за кредитним договором № 8651319 від 09.01.2025 року;

- ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" за кредитним договором № 5236571 від 09.01.2025 року;

- ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" за кредитним договором № 1490-8296 від 30.12.2024 року;

- АТ "СЕНС БАНК" за кредитним договором № 507005052 від 05.12.2023 року;

- ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" за кредитним договором № 9525670 від 26.02.2025 року;

- ТОВ "ФК "АБЕКОР" за кредитним договором № 1458809 від 04.02.2025 року.

Щодо свого матеріального становища, боржник посилається на наявність рухомого майна ВАЗ 2108, 1987 р.в. та відсутність нерухомого майна, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.10.2025 року.

Заявником надано суду декларації про майновий стан боржника за період 2022, 2023, 2024 роки та станом на 01.09.2025 року і проект плану реструктуризації боргів.

Відповідно до декларацій про майновий стан боржника, сім`я ОСОБА_1 складається з:

- батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як зазначає заявник ОСОБА_1 , станом на 01.10.2025 року є особою, стосовно якої відомості про притягнення кримінальної відповідальності, наявність незнятої чи непогашеної судимості та розшук відсутні. Наведене підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості".

Наведені обставини, на думку ОСОБА_1 є підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу, що процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та списку боржників та кредиторів посилається на наявність заборгованості перед 13 кредиторами в розмірі 625 085,28 грн. Як доказ зазначеного надає суду Кредитний звіт станом на 23.09.2025 року складений Українським бюро кредитних історій.

Оцінивши наданий боржником кредитний звіт суд зазначає, що його недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням; не містить відомостей про дату припинення виконання боржником зобов`язань перед кредиторами. Подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Подібний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 16.11.2022 року у cправі № 917/1604/21, від 13.05.2024 року у справі № 922/5486/23.

Водночас, суд зазначає, що наданий боржником звіт кредитної історії засвідчений електронним підписом директора з маркетингу Малою Оленою Сергіївною. Натомість згідно даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником вказаної юридичної особи є Пшеничний Б.О. Проте, доказів повноважень Малої О.С. на підписання вказаного звіту суду не надано.

При цьому, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц).

З огляду на підстави, на які ОСОБА_1 посилається в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, він зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (у усіма складовими), тощо).

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 15.07.2025 року за вх. № 1445/25 уже звертався до господарського суду Полтавської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність (справа № 917/1401/25), посилаючись на існування заборгованості перед 20 кредиторами в сумі 719 993,08 грн., з яких: 638 451,62 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 81 541,46 грн. сума неустойки (штрафу, пені).

При повторному зверненні до суду (29.10.2025 року) з заявою про відкриття провадження у справі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 посилається на виникнення заборгованості перед 13 кредиторами в загальному розмірі 625 085,28 грн., з яких: 582 973,91 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 42 147,37 грн. сума неустойки (штрафу, пені).

У зв`язку з викладеним, суд ухвалою від 13.01.2026 року запропонував заявнику до дати підготовчого засідання надати суду:

- обгрунтування щодо зменшення суми заборгованості та кількості кредиторів;

- доказів припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Представник заявника адвокат Редька М.Г. з даного приводу надав пояснення (вх. № 890 від 26.01.2026 року), у яких в якості доказів припинення погашення кредитних коштів чи здійснення інших планових платежів знову ж таки, послався на кредитні договори, перехід прав та обов`язків від одного кредитора до іншого, про які вже зазначалося у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. При цьому, заявник не наводить жодних обставин, які зумовили припинення будь-яких платежів за зобов`язаннями перед фінустановами.

Основною підставою, яка зумовила припинення будь-яких платежів за зобов`язаннями перед кредиторами, заявник вказує на відсутність достатнього доходу. Проте, укладаючи кредитні договори та отримуючи грошові кошти, боржник повинен розуміти, що він несе повну відповідальність за їх повернення.

При цьому, судом встановлено, що відповідно до долучених до матеріалів справи декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність сума одержаного (нарахованого) доходу ОСОБА_1 становить:

- за 2022 рік 8 400 EUR заробітної плати;

- за 2023 рік 8 400 EUR заробітної плати;

- за 2024 рік 8 400 EUR заробітної плати та 698,00 грн. інші доходи;

- станом на 01.09.2025 року (9 місяців) 5 600 EUR заробітної плати, що станом на дату звернення становить 269 584,00 грн. та 1 697,00 грн. інші доходи.

Викладене ставить під сумнів добросовісність поведінки ОСОБА_1 .

Стосовно обгрунтування щодо зменшення суми заборгованості та кількості кредиторів ОСОБА_1 , які були заявлені у справі № 917/1401/25 зі справою № 917/1998/25, представник боржника у поясненнях зазначив, що «у зв`язку з тим, що строк прострочення виконання зобов`язань за кредитними договорами перевищує 90 календарних днів, що становить понад два місяці, зменшення суми заборгованості є неможливим. Це обумовлено тим, що кредиторами здійснюється нарахування відсотків за користування кредитними коштами, що, у свою чергу, призводить до постійного збільшення загального розміру заборгованості. При цьому всі поточні суми заборгованості визначені та підтверджуються даними Українського бюро кредитних історій.»

Змістовних обгрунтувань, щодо зменшення суми заборгованості ОСОБА_1 перед кредиторами (з 719 993,08 грн. до 625 085,28 грн.), матеріали справи не містять, в той час як останній зазначає, що припинив здійснення будь-яких платежів за зобов`язаннями.

Таким чином, без належних доказів (квитанції, банківські виписки тощо), що підтверджують суми грошових вимог всіх кредиторів заявника (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, доказів їх часткового виконання, а також строку їх виконання згідно з договорами суду не можливо самостійно встановити дійсну суму зобов`язань ОСОБА_1 та визначити число кредиторів останнього.

Долучена до матеріалів справи частина договорів з фінустановами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

При цьому, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Отже, подані заявником документи є недостатніми для належного підтвердження розміру заборгованості (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань і строків їх виконання, та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Подібна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.11.2022 року у справі № 917/1604/21.

З зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 наведено підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, тобто не підтверджено належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність.

Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Слід зауважити, що боржник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 року зі справи № 910/4994/18).

Розрахунок заборгованості складений в односторонньому порядку сам по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", адже не відповідає вимогам встановленим наведеною нормою для первинних документів. Тому за відсутності первинних документів не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу тощо (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.06.2022 року у справі № 917/1384/20).

У своїй заяві ОСОБА_1 не надає повної та вичерпної інформації щодо витрачання коштів отриманих від кредиторів та щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань, що унеможливлює здійснення їх аналізу для досягнення мети підготовчого засідання, а саме: підтвердження наявності кредитних зобов`язань та заборгованості в розмірі 625 085,28 грн.

В свою чергу, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Крім того, Верховний Суд у постанові № 917/1604/21 від 16.11.2022 року зазначив, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Так, у поданій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , як на загрозу його неплатоспроможності посилається на військову агресію російської федерації проти України та введення в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану, щомісячну девальвацію національної валюти, збільшенням інфляції з початку 2022 року, відсутність динаміки власних доходів.

При цьому, слід зазначити, що основна маса кредитів ОСОБА_1 з мікрофінансовими установами була укладена в лютому-березні 2025 року, після введення в Україні воєнного стану, відтак, укладаючи зазначені договори боржник усвідомлював наслідки невиконання договірних зобов`язань вже в умовах воєнного стану. Наведені заявником обставини виникли значно раніше і є загальновідомими і кожен українець перебував/перебуває у даній ситуації.

До того ж, варто відмітити, що відповідно до посвідки на проживання ВЕ0193533 ОСОБА_1 працевлаштований та з 04.03.2022 року проживає в Естонії і обставини на які посилається заявник не впливають на рівень життя останнього, з огляду на що суд ухвалою від 04.11.2025 року запропонував, зокрема, обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності з урахуванням того, що ОСОБА_1 проживає в Естонії.

З даного приводу боржник надав пояснення (вх. № 14396 від 10.11.2025 року), у яких зазначив, що проживаючи на території Естонської Республіки більша частина доходу ОСОБА_1 спрямовується на покриття витрат, пов`язаних із проживанням за кордоном, а саме: оренду житла, оплату комунальних послуг, транспортних витрат, медичного страхування та інших обов`язкових платежів. Проте, доказів останнього суду не надає.

Вищевикладене ставить під сумнів добросовісність поведінки боржника в частині припинення виконання зобов`язань перед кредиторами.

Крім того, не може залишатися поза увагою суду, що кредитні договори ОСОБА_1 були украдені з мікрофінансовими установами, і лише один з них з банком АТ "СЕНС БАНК".

В свою чергу, господарський суд не позбавлений можливості надавати оцінку поведінці боржника у разі розгляду судом заяви боржника про його неплатоспроможність у підготовчому засіданні: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті лише фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що свідчить про зловживання правом боржника на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Проте, проаналізувавши матеріали заяви та обставини, на які посилається ОСОБА_1 звертаючись до суду з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, судом зроблено наступні висновки:

- з 04.03.2022 року ОСОБА_1 проживає в Естонії, проте, в період лютий-березень 2025 року отримує кредитні кошти в Україні;

- будучи працездатною особою, заявником не зазначено можливих додаткових заходів для отримання більшого доходу, з метою забезпечення вимог кредиторів;

- з початку виникнення заборгованості не відстежується вчинення жодних дій з боку боржника для її погашення;

- відсутності у ОСОБА_1 дієвого прагнення до компромісу з кредиторами.

Варто відмітити, що останні кредитні кошти були отримані ОСОБА_1 у березні 2025 року, а вже в липні, повторно в жовтні, цього року останній звернувся до суду з заявами про його неплатоспроможність (справа № 917/1401/25 та № 917/1998/25).

Крім того, по деяким кредитам станом на дату звернення до суду (29.10.2025 року) не сплинув строк виконання зобов`язань, а саме:

- за договором № 7018623 від 02.03.2025 року строк виконання 10.02.2026 року;

- за договором № 27377-02/2025 від 24.02.2025 року строк виконання 18.02.2026 року;

- за договором № 815778411 від 08.02.2025 року строк виконання 08.02.2030 року;

- за договором № LM301895294 від 02.02.2025 року строк виконання 02.02.2030 року;

- за договором №8651319 від 09.01.2025 року строк виконання 04.01.2026 року;

- за договором №5236571 від 09.01.2025 року строк виконання 04.01.2026 року;

- за договором № 71798010 від 05.12.2033 року строк виконання 05.12.2028 року;

Суд зазначає, що постійне отримання кредитів в Україні та їх витрачання на задоволення власних потреб за кордоном, не спростовує презумпцію про те, що заявник не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності.

Щодо добросовісної поведінки боржника, у Постанові Верховного Суду від 26.05.2022 року по справі № 903/806/20 з цього приводу зазначено наступне:

"59. ... до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

60. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

62. ….. законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

63. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності".

Як зазначає та декларує заявник, він має родинні зв`язки з батьком ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_6 .

З поданих заявником декларацій вбачається не відповідність їх формі затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 року № 2627/5, зокрема, п. 9 Приміток не передбачає поставлення відмітки "-" чи "Члени сім`ї не надали інформації".

Водночас, заявником у відповідності до п. 8 Приміток не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про всіх членів сім`ї, яка необхідна для заповнення розділів IV-ХIV декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, зокрема доказів звернення до органів, які здійснюють реєстрацію транспортних засобів, морських, річкових суден, спеціальної техніки, іншого цінного рухомого майна, об`єктів інтелектуальної власності, отримання відомостей з відкритих державних реєстрів (джерел) щодо зазначеного майна та нематеріальних активів, тощо.

При цьому, саме на боржникові у справі про неплатоспроможність фізичної особи лежить обов`язок якнайповнішого розкриття суду та його кредиторам інформації про свій майновий стан та стан осіб, зазначений боржником у декларації (постанова Верховного Суду від 03.08.2023 року у справі № 926/2987-б/20).

Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період (постанови Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 910/6639/20, від 01.09.2021 у справі № 917/2088/19).

Попередня перевірка декларацій про майновий стан боржника є ключовою частиною процедур банкрутства, яка покладається не лише на арбітражного керуючого, а й на суд, що зобов`язаний на етапі відкриття провадження переконатися у відповідності таких декларацій формальним і змістовним вимогам Кодексу України з процедур банкрутства. Суд повинен забезпечити, щоб подані документи містили повну, достовірну інформацію, достатню для об`єктивної оцінки майнового стану боржника, яка дозволяє відкрити провадження у справі про неплатоспроможність та ефективно реалізувати мету процедур банкрутства реструктуризацію зобов`язань та задоволення вимог кредиторів.

Викладене ставить під сумнів надання суду повної, достовірної та достатньої інформації для об`єктивної оцінки майнового стану ОСОБА_1 , оскільки декларації про майновий стан заявника не містять відомостей щодо майнового стану членів сім`ї заявника, не відповідають принципам повноти та достовірності.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що постійне отримання кредитів в Україні та витрачання кредитних коштів на задоволення власних потреб за кордоном, відсутність прагнення до компромісу з кредиторами, не спростовує презумпцію про те, що ОСОБА_1 не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності.

З огляду на положення ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, за якими визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України, суд при здійсненні провадження у справах про неплатоспроможність зобов`язаний застосовувати положення Господарського процесуального кодексу України, якими визначений порядок подання доказів.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 - 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 3 ст. 119 КУзПБ).

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, зокрема, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у боржника ОСОБА_1 відсутні підстави у розумінні ст. 115 КУзПБ для відкриття провадження у справи про його неплатоспроможність.

Беручи до уваги, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 заява арбітражного керуючого Каратун Євгена Євгеновича про участь у справі про неплатоспроможність залишається судом без розгляду.

З урахуванням ч. 7 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 1, 113-119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Заяву арбітражного керуючого Каратун Євгена Євгеновича про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 залишити без розгляду.

3. Копію ухвали надіслати заявнику та арбітражному керуючому через систему "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвалу складено та підписано 18.02.2026 року.

Суддя Білоусов С. М.