СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

16 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/3079/25

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Россолов В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» на рішення Господарського суду Харківської області від 02.12.2025 у справі №922/3079/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Італстиль», м. Київ

до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України», м. Харків

про стягнення 3 174 543,45 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Італстиль», м. Київ звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України», в якій просить стягнути з відповідача 1549321,78 грн основного боргу, 30723,78 грн пені, 252 524,20 грн 3% річних, та 1341973,69 грн інфляційні збитки за договорами купівлі - продажу (поставки) товарів (з доставкою): № 01Т/06-18 від 01.06.2018, № 06Т/07-18 від 06.07.2018, №30Т/01-19 від 30.01.2019, №14Е/02-19 від 14.02.2019, № 28ЩТ/01-20 від 28.01.2020 та №10Т/02-20 від 10.02.2020. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.12.2025 у справі №922/3079/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» 1 549 321,78 грн основного боргу, 30 723,78 грн пені, 252 524,20 грн 3% річних, 1 341 973,69 грн інфляційні збитки та 38 094,53 грн судового збору.

Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.12.2025 по справі № 922/3079/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Італстиль»; судові витрати покласти на позивача.

Разом із апеляційною скаргою, відповідачем надано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження (вх. № 1755 від 11.02.2026).

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає наступне.

З моменту порушення провадження по справі № 922/3079/25 відповідач перебуває в умовах істотних організаційних та кадрових змін, які об`єктивно унеможливлюють належну підготовку до розгляду справи та ефективну реалізацію права на судовий захист. Тому відповідач не приймав участь в розгляді справи та не знав про наявність провадження.

На підприємстві відповідача відбулася неодноразова зміна керівника, зміна бухгалтера підприємства, було звільнено юриста.

Разом з тим, відповідач не мав доступу до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», оскільки відбувалася заміна кваліфікованого електронного підпису (КЕП) у зв`язку зі зміною керівника.

Через припинення існування електронної пошти, на яку приходять повідомлення про надходження документа в електронний суд, відповідач не знав про розгляд справи.

Тому, відповідач фактично ознайомився з текстом судового рішення та з позовною заявою і додатками до неї лише 29.01.2026, коли представник відповідача отримав доступ до підсистеми «Електронний суд» до електронного кабінету після усунення технічних та організаційних перешкод та отримання ЕЦП.

Проаналізувавши заявлене клопотання про поновлення строку апеляційний суд зазначає таке.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 ст. 261 цього Кодексу (ч. 3 ст. 256 ГПК України).

У розумінні ст. 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Частиною 3 ст. 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту частин 2 та 3 ст. 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Зазначені правові позиції наведені у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі № 921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15, від 16.04.2021 у справі № 904/3258/14, від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 08.10.2019 у справі № 5011-46/18261-2012.

У постанові Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 904/1875/19 зазначено, що з приписів ч. 2 ст. 261 ГПК України не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається з системного аналізу положень даної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

Наведена норма не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої ч. 2 ст. 261 ГПК України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими вищенаведеними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 909/117/17, від 03.04.2023 у справі № 906/1357/20, від 16.12.2024 у справі № 910/15808/19, від 03.04.2025 у справі № 910/6180/20.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях Європейського суду з прав людини, у т. ч. рішення у справі «МШ «Голуб» проти України» від 18.10.2005, рішення справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, рішення у справі «Меньшакова проти України» від 08.04.2010, рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

У постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 521/2816/15-ц наголошено, що саме до повноважень національних судів належить вирішувати питання про будь-яке поновлення строку на апеляційне оскарження, такі повноваження не є необмеженими. Національні суди зобов`язані навести підстави. У кожній справі суди мають перевірити, чи можуть підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження виправдати втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує свободу розсуду судів щодо часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, за змістом наведених норм та судової практики Верховного Суду, подання апеляційної скарги особою, яку не було повідомлено про розгляд справи або не було залучено до участі в ній, навіть у разі, якщо рішення суду стосується її прав, інтересів та (або) обов`язків, не звільняє цю особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Суд, у свою чергу, має оцінити надані стороною пояснення та докази на предмет їхньої поважності та обґрунтованості відповідно до вимог ГПК України.

За приписами статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

З матеріалів справи вбачається, що Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» має зареєстрований Електронний кабінет учасника в підсистемі «Електронний суд» з 25.09.2023, що підтверджується Відповіддю №30649439 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС від 30.01.2026, що додана до матеріалів справи.

Позовна заява ТОВ «Італстиль» надійшла до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» 02.09.2025. З довідки про доставку позовної заяви до Електронного кабінету учасника відомо, що відповідач отримав зазначену заяву 02.09.2025 о 11 год. 51 хвилині.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 прийнято позовну заяву ТОВ «Італстиль» до розгляду та відкрито провадження у справі. Матеріали справи містять довідку про доставку ухвали Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 у справі №922/3079/25 в Електронний кабінет учасника, з якої вбачається, що Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» отримало оскаржувану ухвалу через підсистему «Електронний суд» 04.09.2025 о 22 год. 30 хвилині.

Разом з тим, у заяві про поновлення строку апелянт вказує, що фактичного доступу до Електронного кабінету учасника не мав, через постійну зміну керівників та звільнення начальника юридичного відділу, що підтверджується наступними документами:

Наказ Про призначення директора дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Олександра Скрипнікова від 13.10.2025 № 262-к/тр;

Наказ Про звільнення директора ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" - Олександра Скрипнікова від 29.10.2025 №274-к/тр;

Наказ Про звільнення Анусевича Ярослава (начальник юридичного відділу) від 21.10.2025 № 84/ВК;

Наказ Про призначення директора дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Віталія Мірошника від 05.12.2025 № 318-к/тр;

Наказ Про звільнення директора ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - Віталія Мірошника від 15.12.2025 № 324-к/тр;

Наказ Про призначення директора дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Євгена Попова від 17.12.25 № 338-к/тр;

Наказ Про призначення на посаду Альони Нурієвої (юрисконсульт юридичного відділу) від 06.02.2026 № 06/ВК.

З вищевказаних документів вбачається що кадрові зміни на підприємстві відповідача почали відбуватися з середини жовтня 2025 року, тоді як провадження у справі №922/3079/25 відкрито 04.09.2025.

На думку суду, в період з 04.09.2025 до 13.10.2025 (призначення директором Олександра Скрипнікова О. І.) на підприємстві був інший керівник або уповноважена особа, що мала доступ до Електронного кабінету юридичної особи в системі «Електронний суд».

За даними відкритих реєстрів на сайті «ОпендатаБот» (є відкритою інформацією в розумінні ст. 20 Закону України «Про інформацію») з 23.04.2025 по 20.10.2025 посаду директора Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» займав Анусевич Ярослав Вікторович.

Отже, на момент подання позовної заяви та відкриття провадження у справі №922/3079/25, представником відповідача (самопредставництво юридичної особи) був директор Анусевич Я. В., який займав посаду директора протягом семи місяців.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 38 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затв. Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-2, інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент відкриття провадження у справі електронна пошта підприємства працювала, а тому, повідомлення про надходження листів до Електронного кабінету учасника мали перевірятися посадовими особами та/або працівниками відповідача.

У зв`язку з цим, у суду виникли підстави вважати, що на час подання позовної заяви та відкриття провадження у справі у відповідача не було перешкод з доступом до Електронного кабінету (адже директор був на посаді протягом 6 місяців, і за цей час мав можливість створити кваліфікований електронний підпис та мати доступ до Електронного кабінету відповідача) та не було проблем із електронною поштою, оскільки, з матеріалів справи відомо, що пошта перестала працювати з 18.11.2025.

Таким чином, на думку суду, у відповідача була реальна можливість ознайомитись з позовною заявою ТОВ «Італстиль» та ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 про відкриття провадження у справі №922/3079/25.

Рішення Господарського суду Харківської області від 02.12.2025 у справі №922/3079/25 було доставлено в Електронний кабінет відповідача 11.12.2025 о 18 год. 54 хвилині, про що відомо з довідки про доставку рішення. Строк на апеляційне оскарження рішення закінчився 01.01.2026.

На момент ухвалення рішення по справі на підприємстві відповідача не було директора, оскільки, відповідно до наказу Про звільнення директора ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" - Олександра Скрипнікова від 29.10.2025 №274-к/тр, ОСОБА_1 звільнено з роботи 06.11.2025 за угодою сторін.

Разом з тим, відповідно до наказу Про призначення директора дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - ОСОБА_2 від 05.12.2025 № 318-к/тр, ОСОБА_3 призначено директором з 08.12.2025. А наказом Про звільнення директора ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - ОСОБА_2 від 15.12.2025 № 324-к/тр, ОСОБА_3 звільнено з із займаної посади 15.12.2025.

Наказом Про призначення директора дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Євгена Попова від 17.12.25 № 338-к/тр, ОСОБА_4 призначено директором з 18.12.2025.

Наразі директором Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є ОСОБА_4 .

Апелянт вказує, що директор ОСОБА_4 відновив доступ до Електронного кабінету відповідача 29.01.2026 після усунення технічних та організаційних перешкод та отримання ЕЦП.

Скаржником було надано скриншот з Електронного кабінету відповідача, де здійснюється вхід ОСОБА_4 до Електронного кабінету, проте апеляційним судом неможливо встановити дату і час коли саме це відбувається, оскільки із наданого скриншоту така інформація не вбачається.

Разом з тим, апелянт не вказує, чи створювали попередні керівники підприємства за свій час перебування на посаді директора кваліфіковані електронні підписи для отримання доступу до Електронного кабінету відповідача.

Відповідно до ч. 2, 3 п. 11 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затв. Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-2, процедура реєстрації Електронного кабінету юридичної особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису керівника такої юридичної особи, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Сертифікат кваліфікованого електронного підпису такої посадової особи повинен містити ідентифікаційні дані як юридичної, так і посадової особи.

Керівник юридичної особи засобами програмного забезпечення Електронного кабінету може уповноважувати працівників юридичної особи (в тому числі себе) або інших фізичних осіб чи фізичних осіб - підприємців на перегляд, створення та надсилання електронних документів, а також вчинення інших дій від імені юридичної особи з використанням власних Електронних кабінетів таких фізичних осіб чи фізичних осіб - підприємців.

Так як протягом листопада - грудня 2025 року на підприємстві відповідача часто змінювались керівники, на думку суду, було б доречним уповноважити інших працівників підприємства керувати Електронним кабінетом відповідача. Оскільки апелянту було відомо про активні кадрові зміни, що відбувались на підприємстві, вчинення дій, що забезпечило б безперешкодний доступ до Електронного кабінету залежало повністю від посадових осіб відповідача та не може вважатися непереборною обставиною.

Апелянт не повідомив суд коли саме і як директор Попов Є. М. отримав кваліфікований електронний підпис, а лише вказав, що 29.01.2026 представник відповідача отримав доступ до Електронного кабінету.

Тому, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, доводи апелянта щодо неможливості отримання КЕП, оскільки ОСОБА_4 з 18.12.2025 перебуває на посаді директора підприємства, а тому мав 15 днів для створення КЕП до спливу строку на апеляційне оскарження 01.01.2026. Апелянтом не доведено наявність непереборних обставин, які унеможливили створення КЕП у період з 18.12.2025 по 22.12.2025, та, відповідно, відновлення доступу до Електронного кабінету.

Таким чином, на думку суду, у відповідача була реальна можливість ознайомитись з рішенням Господарського суду Харківської області від 02.12.2025 у справі №922/3079/25 в період з 18.12.2025 по 22.12.2025.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 зробив такі висновки: « 37. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

38. Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.».

Відтак, зареєструвавши 25.09.2023 Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, відповідач мав усвідомлювати, що будь-які документи у справах, в яких підприємство бере участь, будуть надсилатись йому саме в електронній формі шляхом їх направлення до Електронного кабінету. Відповідно, суд вважає, що відповідач повинен був з певною періодичністю вживати заходів для перевірки повідомлень направлених до його Електронного кабінету.

Оскільки відповідач знав про часті кадрові зміни керівників, він мусив вжити відповідних заходів для дотримання свого процесуального обов`язку щодо перевірки повідомлень направлених судом до його Електронного кабінету. При виявлені перешкод у доступі до Електронного кабінету, апелянт мав їх якомога швидше усунути.

Апеляційний суд допускає, що за період розгляду справи №922/3079/25 у суді першої інстанції, керівники могли делегувати повноваження щодо участі в розгляді справи іншим посадовим особам або уповноваженим працівникам відповідача. Проте, цього зроблено не було.

Суд також, звертає увагу, що на підприємстві існує юридичний відділ, проте апелянтом не було надано статуту підприємства та інших документів, що могли б містити інформацію про працівників даного відділу, які працювали на момент розгляду справи №922/3079/25 і були б уповноважені здійснювати юридичний супровід підприємства відповідача.

Таким чином, на думку суду, керівництво підприємства мало можливість і повинно було передоручити супроводження справи іншому працівнику/працівникам, але не зробило цього.

Також суд, критично ставиться до доводів апелянта стосовно того, що на підприємстві відповідача, у юридичному відділі був лише один працівник, який міг скласти і підготувати апеляційну скаргу, а після його звільнення на підприємстві взагалі не було юриста до 06.02.2026.

Суд зазначає, що відповідач не обмежений у виборі свого представника.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Тому, суд вважає, що відповідач міг звернутися до адвоката, адвокатського бюро або адвокатського об`єднання і укласти договір про надання правничої допомоги. А тому твердження відповідача про те, що підготовку апеляційної скарги могли здійснювати лише юристи підприємства є необґрунтованим.

Таким чином, незважаючи на проведення організаційних та кадрових змін, обов`язок щодо перевірки інформації, яка надходила до Електронного кабінету учасника та на електронну пошту, був покладений на керівників Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України».

У разі виникнення перешкод, що стосувались доступу до Електронного кабінету учасника, електронної пошти, керівники та/або інші уповноважені працівники мали вживати заходів для вирішення проблем, що виникли, зокрема, вирішити питання щодо доступу до Електронного кабінету, вирішити хто та яким чином може здійснювати вхід до кабінету за відсутності керівника; вирішити питання щодо роботи електронної пошти і створення нової, яка буде прив`язана до Електронного кабінету учасника.

Як вже було вказано судом вище, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Проаналізовані вище доводи апелянта свідчать про неналежну організацію забезпечення представництва з боку відповідальних осіб підприємства відповідача та його недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків, що в свою чергу не може вважатися поважними підставами для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, наведені заявником причини зводяться до неналежної організації внутрішнього документообігу та контролю за отриманням процесуальних документів, що має виключно суб`єктивний характер і не є об`єктивною, непереборною перешкодою для своєчасного подання апеляційної скарги. За таких обставин підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

За змістом ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, ч. 2 ст. 260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» на рішення Господарського суду Харківської області від 02.12.2025 у справі № 922/3079/25 залишити без руху.

2. Дочірньому підприємству «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» встановити строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків - десять днів з дня вручення заявникові копії даної ухвали. У вказаний строк заявником має бути надано суду:

- клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, з зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

3. Роз`яснити заявникові, що у разі не усунення ним недоліків у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Россолов