ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/2731/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Сидоренко О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1)
до Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (63404, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Зміїв, вул. 92-ї Бригади, 6)
про стягнення 234'887,25 грн
за участю представників:

позивача - Бєлоголової О.С.;

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за договором розподілу природного газу (заява-приєднання №200104ВТ-0155-23 від 01.07.2023) у сумі 234'887,25 грн. Вказані нарахування були здійснені позивачем на підставі актів про порушення №003729 від 18.03.2025 та №003757 від 01.04.2025, які були складені у зв`язку з тим, що лічильник газу Відповідача працював у позаштатному режимі, а саме був наявний підвищений шум при роботі цього лічильника.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги ціну позову, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.08.2025 відповідач надав до суду копію свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки від 11.06.2025, яке підтверджує відповідність ЗВТ вимогам ДСТУ 9035:2020.

08.09.2025 позивач надав додаткові пояснення, які були досліджені судом та приєднані до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 здійснено перехід до розгляду справи №922/2731/25 за правилами загального позовного провадження; призначено справу №922/2731/25 до розгляду у підготовчому засіданні на 05.11.2025 на 14:00.

29.10.2025 позивач надав додаткові пояснення, які були досліджені судом та приєднані до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 24.12.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2026 о 14:45 год.

Представник позивача в судовому засіданні 11.02.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.02.2026 проти задоволення позову заперечував у повному обсязі.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд установив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі - Оператор ГРМ, Позивач) - є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023.

У спірних правовідносинах Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (далі Відповідач, Споживач) має статус споживача природного газу.

Правовідносини між споживачем та газорозподільною організацією врегульовані Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс ГРС),зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824,постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу" тощо.

У відповідності до норм Кодексу ГРС Відповідачем підписано заяву-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу №200104ВТ-0155-23 від 01.07.2023.

Отже, Відповідач приєднався до умов типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 (далі Договір).

Оператором ГРМ надавались послуги з розподілу природного газу Споживачу по точкам комерційного обліку за переліком, наданим у додатку 4 до Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 2.1. Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРС) та цим Договором.

Так, на території підприємства Відповідача встановлено вузол обліку природного газу (далі ВОГ), у складі якого наявний лічильник природного газу GMS типорозміру G- 16, заводський номер 083894 та коректор "ВЕГА-2.01Н", заводський номер 24645. Вказаний ВОГ є власністю Відповідача.

18.03.2025 працівниками Оператора ГРМ (Позивача) було проведено перевірку комерційного ВОГ Споживача.

В результаті перевірки було встановлено, що лічильник газу GMS G-16, заводський номер 083894, працює в позаштатному режимі, а саме наявний підвищений шум при роботі цього лічильника.

Дане порушення передбачено пп.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС як позаштатний режим роботи лічильника, а також відповідно до п.3 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС кваліфікується як "не з вини споживача", але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу (за умові відсутності ознак несанкціонованого втручання в конструкцію лічильника).

В присутності представника Споживача було проведено обстеження комерційного ВОГ, про що складений акт №5061 від 18.03.2025.

Внаслідок виявлення порушень в роботі комерційного ВОГ працівниками Оператора ГРМ було складено акт про порушення від 18.03.2025 №003729 в присутності представника Споживача, що підтверджується його підписом у акті про порушення №003729.

18.03.2025 порушення не було усунено, в зв`язку з необхідністю забезпечення демонтажу лічильника для проведення позачергової повірки.

25.03.2025 за заявою споживача було припинено газопостачання на об`єкт споживача, що підтверджується актом про припинення (обмеження) газопостачання №22 від 25.03.2025.

28.03.2025 було складено роздруківку коректора ВЕГА-2.01, заводський номер 024645 та лічильника газу GMS G-16, заводський номер 083894 за період 01.03.2025-28.03.2025.

Оператором ГРМ було 01.04.2025 здійснено обстеження ВОГ споживача та складено відповідні акти про обстеження комерційного ВОГ №5075 від 01.04.2025 та акт про порушення №003757 від 01.04.2025, в якому зазначено те саме порушення пп.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, яке було виявлено 18.03.2025.

04.04.2025 лічильник газу GMS G-16, заводський номер 083894 був направлений на позачергову повірку (протокол про направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку від 04.04.2025).

Перед демонтажем лічильника працівниками Оператора ГРМ було проведено обстеження лічильника (акт обстеження №5077 від 04.04.2025), акт про усунення порушення від 04.04.2025 та складено акт про порушення №003761 від 04.04.2025 на підтвердження усунення порушення шляхом демонтажа лічильника газу.

Всі зазначені акти були складені в присутності представника Споживача, про що останнім проставлено підпис та підтверджено отримання копій актів.

В результаті проведення позачергової повірки лічильника GMS G-16, заводський номер 083894 Державним підприємством "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" (державний повірник) було виявлено: основна відносна похибка лічильника перевищує границі максимально допустимих значень, внаслідок чого встановлено невідповідність лічильника газу вимогам п.11.4 ДСТУ 9035:2020 "Лічильники газу для побутових потреб та комерційного обліку" та видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-5/00321-20250409 від 09.04.2025.

16.05.2025 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРМ було прийнято рішення про визнання акту про порушення №003729 від 18.03.2025 таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС та задоволений повністю. А також проведено розрахунок вартості донарахованого об`єму природного газу за період з 07-00 год. 01.03.2025 по 07-00 год 18.03.2025, які склали 7149,82 м3 на суму 157'043,03 грн.

Також комісією з розгляду актів про порушення 16.05.2025 розглянуто акт про порушення №003757 від 01.04.2025 та визнано цей акт таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС та задоволений повністю. А також проведено розрахунок вартості донарахованого об`єму природного газу за період з 07-00 год. 18.03.2025 по 10-20 год 25.03.2025, які склали 3715,75 м3 на суму 77'844,22 грн.

Таким чином, комісією з розгляду актів про порушення було задоволено акти про порушення №003729 від 18.03.2025 та №003757 від 01.04.2025 та проведено відповідні донарахування вартості природного газу за період з початку розрахункового місяця (з 01.03.2025) по дату виявлення порушення (18.03.2025) та за подальший період по момент усунення порушення припинення газопостачання (з 18.03.2025 по 25.03.2025).

Нарахування проведені відповідно до актів-розрахунків від 16.05.2025 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, копії актів містяться в матеріалах справи.

Загальна сума вартості донарахованих об`ємів природного газу складає 234'887,25 грн, з яких 157'043,03 грн нараховано за період з 01.03.2025 по 18.03.2025 та 77'844,22 грн нараховано за період з 18.03.2025 по 25.03.2025.

Вказані рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРМ та акти-розрахунки Відповідачем в судовому порядку не оскаржувались.

Враховуючи, що Комунальне підприємство "Зміїв-тепло" не сплатило заборгованість, Товариство обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" вимушено захищати свої права тa інтереси, шляхом звернення до суду із позовом про стягнення коштів примусово.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 глави 1 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного ВОГ (вузол обліку газу) інформації про об`єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб`єктами ринку природного газу.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС власник комерційного ВОГ (вузол обліку газу) або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ- засіб вимірювальної техніки), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії:

- контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу);

- перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема - контрольний огляд вузла обліку;

- монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.

Пунктом 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає:

- витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо;

- відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу;

- наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ;

- індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення;

- забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів;

- інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

До відновлення роботи комерційного ВОГ або його складових в нормальному режимі за бажанням споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути припинено газопостачання на його об`єкт.

Відповідно до п. 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення.

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до п. 1 главою 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 5 цього розділу акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до п. 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Матеріали справи підтверджують, що 18.03.2025 працівниками Оператора ГРМ (Позивача) було проведено перевірку комерційного ВОГ Споживача.

В результаті перевірки було встановлено, що лічильник газу GMS G-16, заводський номер 083894, працює в позаштатному режимі, а саме наявний підвищений шум при роботі цього лічильника.

Відповідно до абзацу 5 пункту 6 Глави 1 Розділу Х Кодексу ГРМ позаштатний режим роботи комерційного ВОГ включає наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ.

Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу (абзац 9 пункту 6 Глави 1 Розділу Х Кодексу ГРМ).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 914/993/21 уточнила висновок, що міститься у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 906/962/18 щодо застосування положень абзацу 9 пункту 6 Глави 6 Розділу X, пункту 4 та абзацу 2 пункту 8 Глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРМ шляхом доповнення таким висновком:

"За умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 Глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Якщо у разі несправності лічильника газу, що сталася внаслідок його позаштатного режиму роботи (що, зокрема включає витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів), буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, то розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності здійснюється відповідно до вимог абзацу 9 пункту 6 Глави 6 Розділу X, підпункту 1 пункту 4 Глави 4 Розділу XІ Кодексу ГРМ. Підпункт 2 пункту 4 Глави 4 Розділу ХІ Кодексу у такому разі не застосовується і обставини справності коректора значення не мають".

Отже, враховуючи наведений висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та положення абзацу 9 пункту 6 Глави 1 Розділу Х Кодексу ГРМ, для підтвердження такого порушення, як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ або його складових, необхідно встановити факт необлікованого чи облікованого частково розподіленого газу. Обставини справності коректора, у разі його наявності, у такому випадку значення не мають. Врегулювання розбіжностей здійснюється шляхом розрахунку необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності відповідно до вимог абзацу 9 пункту 6 Глави 6 Розділу X, підпункту 1 пункту 4 Глави 4 Розділу XІ Кодексу ГРМ.

Суд установив, що робота лічильника в позаштатному режимі підтверджується актами про порушення, які підписано представником Споживача без зауважень; непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювання підтверджується довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-5/00321-20250409 від 09.04.2025, яка була складена Державним підприємством "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ", що кваліфікується як порушення, передбачене пунктом 3.1. Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ. На підставі вказаних документів комісія Оператора ГРМ дійшла висновку, що наявний факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого газу, що є підставою для розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності відповідно до підпункту 1 пункту 4 Глави 4 Розділу XІ Кодексу ГРМ.

Щодо наданого Відповідачем свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки від 11.06.2025, яке підтверджує відповідність ЗВТ вимогам ДСТУ 9035:2020, суд зазначає таке.

Так, при проведенні повірки лічильника Відповідача було виявлено його невідповідність вимогам п.11.4 ДСТУ 9035:2020 "Лічильники газу для побутових потреб та комерційного обліку" та видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-5/00321-20250409 від 09.04.2025.

Після проведення повірки лічильника природного газу 09.04.2025 та визнання лічильника таким, що не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020, лічильник був повернений Споживачу (Відповідачу), який на власний розсуд міг ним розпоряджатись.

Споживач письмово заявив про намір направити лічильник природного газу GMS типорозміру G-16, заводський номер 083894 для проведення незалежної експертизи (копія заяви про перенесення комісії міститься в матеріалах справи) вже після повернення йому лічильника.

З цих підстав Позивач переносив дату засідання комісії з розгляду акту про порушення. За відсутності письмового підтвердження направлення лічильника природного газу до експертної установи, комісією з розгляду актів про порушення 16.05.2025 було задоволено акт про порушення та проведено донарахування необлікованих об`ємів природного газу.

Споживачем було направлено лічильник газу для проведення ще однієї позачергової повірки лічильника і 11.06.2025 ДП "Івано-Франківськстандартметрологія" видало свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №303 П-10/25.

Суд враховує, що після визнання лічильника споживача непридатним (довідка ДП "Укрметртестстандарт" від 09.04.2025) і до моменту звернення КП "Зміїв-тепло" до Оператора ГРМ про встановлення того ж лічильника (заводський номер 089834) після проведення позачергової повірки на визнання його придатним до експлуатації (свідоцтво ДП "Івано-Франківськстандартметрологія" від 11.06.2025) лічильник знаходився в розпорядженні Відповідача і останній мав можливість вчиняти будь-які дії щодо спірного ЗВТ в тому числі і щодо його ремонту.

Більше того, після 11.06.2025 спірний лічильник був справний, що підтверджується тим фактом, що після обстеження комерційного ВОГ Харківською філією ТОВ "Газорозподільні мережі України" (акт обстеження від 14.07.2025 міститься в матеріалах справи) вищезазначений лічильник був знову встановлений на об`єкті Споживача.

З огляду на наведене, дані свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №303 П-10/25 від 11.06.2025 не є доказом порушень з боку Оператора ГРМ при направленні лічильника для проведення повірки або порушень безпосередньо під час проведення повірки 09.04.2025.

Суд також бере до уваги те, що спірні рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРМ та акти-розрахунки Відповідачем в судовому порядку не оскаржувались.

Отже, акти про порушення були складені відповідно до вимог Кодексу ГРС, а комісією прийнято законне рішення про задоволення актів про порушення та донарахування вартості необлікованого об`єму природного газу

Щодо проведення замовленої Відповідачем теплотехнічної експертизи (експертного дослідження) суд зазначає таке.

Так, Відповідачем на вирішення експертів були поставлені питання щодо відповідності розрахунків необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості нормативно-технічним вимогам.

Станом на момент прийняття рішення у даній справі експерти свій висновок не надали.

З огляду на встановлений ч. 3 ст. 177 ГПК України строк розгляду справи та приписи ст. 228 ГПК України, суд не має права ані відкладати розгляд даної справи (поза межами встановленого строку), ані зупиняти проводження у справі.

Водночас у випадку, якщо у висновку експерта буде спростовано виконаний Позивачем розрахунок, Відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з заявою в порядку ст. 320 ГПК України (перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами).

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з чч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст.236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані до матеріалів справи, та надана їм правова оцінка.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані Позивачем докази підтверджують обставини, які є предметом доказування у справі.

У той же час під час розгляду справи Відповідач не надав доказів, які спростовують позовні вимоги, зокрема докази того, що розрахунок розміру та вартості необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу (понаднормованих виробничо-технічних втрат) не відповідає вимогам Кодексу ГРС.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Щодо судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, витрати зі сплати судового збори покладаються на Відповідача в сумі 2818,65 грн.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 77, 79, 80, 86, 123, 126, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (63404, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Зміїв, вул. 92-ї Бригади, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" (, місцезнаходження: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1) вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу згідно заяви-приєднання №200104ВТ-0155-23 від 01.07.2023 у сумі 234'887,25 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2818,65 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" (, місцезнаходження: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1);

Відповідач: Комунальне підприємство "Зміїв-тепло" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (63404, Харківська обл., Чугуївський р-н, м.Зміїв, вул. 92-ї Бригади, 6, ).

Повний текст рішення складено 17.02.2026.

СуддяІ.В. Трофімов