ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 лютого 2026 р. м. Рівне Справа № 918/207/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., перевіривши матеріали

позовної заяви заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (вул. Соборна, 227Д, м. Рівне, Рівненська обл., 33001; Код ЄДРПОУ/Умовний код: 38326057)

в інтересах держави в особі позивача Рівненської обласної державної (військової) адміністрації (33028, м. Рівне, Майдан Просвіти, 1; )

до відповідача Зарічненської селищної ради (34000, Рівненська обл., Вараський р-н, селище міського типу Зарічне, вул. Центральна, 11; )

про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку площею 12,9172 га з одночасним визнанням права власності на вказану земельну ділянку за державою

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2026 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Господарського суду Рівненської області надійшов позов заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі позивача Рівненська обласна державна (військова) адміністрація до відповідача Зарічненської селищної ради про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку площею 12,9172 га з одночасним визнанням права власності на вказану земельну ділянку за державою.

Господарський суд, перевіривши матеріали позовної заяви на предмет відповідності їх нормам ГПК України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з огляду на наступне.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, серед іншого, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня складає 3 328.00 грн.

Законом 2147 до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підп. «б» підпункту 1 п. 17 § 1 розділу 4).

Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи через підсистему «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8. (Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, Провадження № 12-26гс22).

Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України, пунктів 1- 3 частини 1 статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання прав на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як вбачається, у позовні заяві прокуратурою заявлено вимогу немайнового характеру (скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку) та вимогу майнового характеру (визнання права державної власності на земельну ділянку), яка підлягає вартісній оцінці.

Судом встановлено, ціною позову є вартість земельної ділянки, за якою останній просить визнати право власності.

При цьому, будь-яких доказів, з яких можна було б встановити вартість вказаної земельної ділянки, до матеріалів позову додано не було, що унеможливлює визначити ціну позову та, відповідно, розмір судового збору, який підлягає сплаті у цьому випадку за заявлену прокуратурою майнову вимогу.

Суд зауважує, що позивач може надати суду документи на підтвердження вартості спірної земельної ділянки (відомості про нормативну або експертну грошову оцінку вказаної земельної ділянки) на дату подання позову і сплатити судовий збір, виходячи із цієї вартості.

При поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити за подання позову за вимогу немайнового характеру судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. так як у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (3 328 грн 00 коп) та за вимогу майнового характеру (визначивши ціну позову) та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору за місцем розгляду справи.

Однак, як встановлено судом, позовну заяву подано до суду без додержання п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України та Закону України "Про судовий збір". До позовної заяви додано докази оплати судового збору на суму 2 567 грн 20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 136 від 13.02.2026.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак подана позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Додатково господарський суд роз`яснює, що згідно з п. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

При цьому суд роз`яснює, що позивач також має право відкликати позовну заяву для виправлення недоліків або посвідчення доказів (п. 3 ч. 5 ст. 174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 222, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі позивача Рівненська обласна державна (військова) адміністрація до відповідача Зарічненської селищної ради про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку площею 12,9172 га з одночасним визнанням права власності на вказану земельну ділянку за державою - залишити без руху.

2. Встановити Рівненській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Рівненській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- докази сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі;

- відомості про нормативну або експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки на дату подання позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич