УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 910/7546/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,

за участю представників:

позивача: не з?явився;

відповідача: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025

у складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий, Алданова С.О., Пономаренко Є.Ю.

та на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.09.2025

суддя: Нечай О.В.

у справі № 910/7546/25

за позовом фізичної особи підприємця Чайки Вікторії Василівни

до акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 220 625,99 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Фізична особа-підприємець Чайка Вікторія Василівна (далі - ФОП Чайка В.В., позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовною заявою до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», відповідач) про стягнення 220 625,99 грн.

2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № ПР/Д-24791/НЮ від 25.12.2024 в частині оплати наданих послуг.

3. Крім того позивач подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 18 000,00 грн, понесених у суді першої інстанції за розгляд цієї справи.

4. Відповідач подав заперечення щодо цих витрат, в яких просив суд відмовити позивачу у стягненні 18 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач має право на компенсацію понесених судових або інших витрат, лише тоді якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтований, що з поданого клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу та доданих до нього документів не вбачається.

5. 14 липня 2025 року відповідач сплатив заборгованість у повному обсязі та 16.07.2025 подав заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

6. 28 серпня 2025 року позивачем подано заяву про відмову від позову, в якій вказує про погашення відповідачем боргу та просить закрити провадження у справі у зв?язку з відмовою від позову.

Позивач зазначає, що не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред?явлення позову, тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 18 000,00 грн витрат на правову допомогу.

7. Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі № 910/7546/25, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025, прийнято відмову фізичної особи - підприємця Чайки Вікторії Василівни від позову. Провадження у справі № 910/7546/25 за позовом ФОП Чайки Вікторії Василівни до АТ «Українська залізниця» про стягнення 220 625,99 грн закрито. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ФОП Чайки Вікторії Василівни витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 647,52 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн.

8. Судові рішення мотивовані тим, що:

- після звернення позивача до суду з цим позовом та відкриття провадження у справі № 910/7546/25 відповідач сплатив суму заборгованості, що підтверджується платіжною інструкцією № 438632 від 14.07.2025, яка була подана відповідачем та наявна у матеріалах справи;

- заява позивача про відмову від позову за формою та змістом відповідає приписам чинного процесуального закону, відмова позивача від позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб;

- матеріалами справи підтверджується факт надання позивачу правничої допомоги адвокатом Шапошніковим І.Б., зокрема в частині підготовки й подання позовної заяви та відповіді на відзив;

- витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи.

9. Судові рішення обґрунтовані нормами ст. 130, 123, 126, ч. 3 ст. 191, п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

10. Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі № 910/7546/25, в якій просить скасувати частково судові рішення у частині стягнення з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ФОП Чайки Вікторії Василівни 18 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

11. Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що судові рішення різних інстанцій у ряді справ (№ 917/1162/25, № 917/276/25, № 917/585/25, № 917/584/25, № 910/615/24, № 910/6612/24, № 910/12584/24, № 910/3/23), містять істотні розбіжності у застосуванні судами норм матеріального права, зокрема щодо стягнення судових витрат, тому така ситуація потребує правової визначеності та висновку Верховного Суду щодо правильного застосування норм права в аналогічних правовідносинах.

12. Посилаючись на п. 3 ч. 3 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України та вказуючи на наявність підстав для скасування судових рішень, скаржник наголошує на тому, що суд безпідставно не розглянув клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 910/7546/25 на підставі ч. 1 п. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, а саме відсутність предмету спору.

Ураховуючи практику Верховного Суду з питань застосування норм матеріального права щодо розподілу судових витрат, підстави для закриття провадження мають значення для правильного вирішення питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

13. Також скаржник зазначає, що сторонами не вживались заходи досудового врегулювання спору, ураховуючи, що п. 8.1, 8.2 договору сторони встановили, що досудове врегулювання суперечок є обов`язковим.

Тобто, застосувавши п. 8.1, 8.2 договору, при тому, що відповідач визнавав фактично заборгованість, а позивач фактично порушив строки виконання зобов`язання, сторони мали б змогу найти порозуміння та запобігти судових витрат.

14. Відповідач вказує на те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, керуючись принципом справедливості з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Цей спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, підготовка справи до розгляду в господарському суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, відповідач не заперечував проти позовних вимог, а сплатив суму боргу.

15. Ухвалою Верховного Суду від 15.01.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі № 910/7546/25.

16. Під час розгляду справи встановлено, що на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - об`єднана палата) перебуває справа № 917/1161/25 щодо вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

17. Підставою для передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, Верховний Суд вказав на необхідність відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 24.10.2025 у справі № 917/276/25, в якій Верховний Суд вдався до звуженого тлумачення норми другого речення ч. 3 ст. 130 ГПК України, чим звузив обсяг прав позивача на відшкодування витрат на правничу допомогу, тому вважає необхідним відступити від цього висновку, для чого передає справу № 917/1161/25 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Верховний Суд зазначає, що системний спосіб тлумачення норм частини третьої статті 130 ГПК України звертає увагу на те, що стаття 130 ГПК України містить назву «Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду». При цьому, закриття провадження у справі згідно з частиною першою статті 231 ГПК України здійснюється не лише внаслідок відмови позивача від позову, а й внаслідок відсутності предмету спору. Тому норми частини третьої статті 130 ГПК України мають застосовуватись у разі закриття провадження у справі не лише через відмову позивача від позову, а й через відсутність предмету спору.

Також, системний спосіб тлумачення норм частини третьої статті 130 ГПК України дає можливість дійти висновку, що в інших нормах ГПК України законодавець використовує термін «не підтримує позовних вимог» з іншим змістом ніж «відмовляється від позову», зокрема у частинах четвертій, п`ятій статті 55 ГПК України, що свідчить про те, що законодавець не ототожнює ці терміни.

Верховний Суд вдається до цільового способу тлумачення частини третьої статті 130 ГПК України та звертає увагу на норму частини першої статті 2 ГПК України, яка відносить до завдань господарського судочинства справедливе вирішення судом спорів, що включає в себе дотримання принципу справедливості як при застосуванні норм права до спірних правовідносин, так і при їх тлумаченні. Навряд чи буде справедливим тлумачення норм частини третьої статті 130 ГПК України у такий спосіб, що якщо позивач подав обґрунтований позов у зв`язку з чим поніс витрати на правничу допомогу і відповідач після цього задовольнив його вимоги, то позивач отримує право відшкодувати ці витрати з відповідача лише якщо додатково ще відмовиться від позову, а якщо суд закрив провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору, то ні.

Верховний Суд тлумачить норми ч. 3 ст. 130 ГПК України таким чином, що за загальним правилом першого речення ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, оскільки така відмова може бути здійснена позивачем з різних підстав, в тому числі внаслідок заявлення необґрунтованого позову. Проте, якщо позивач не підтримує свої позовні вимоги унаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. При цьому, спосіб у який позивач не підтримує своїх вимог не має значення для застосування норми другого речення частини третьої статті 130 ГПК України.

18. Так, у справі № 910/7546/25, що розглядається, ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2025, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025, прийнято відмову фізичної особи - підприємця Чайки Вікторії Василівни від позову. Провадження у справі № 910/7546/25 за позовом ФОП Чайки Вікторії Василівни до АТ «Українська залізниця» про стягнення 220 625,99 грн закрито у зв?язку з добровільною сплатою відповідачем боргу та відмовою позивача від позову.

Також, цією ухвалою стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ФОП Чайки Вікторії Василівни витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 647,52 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн, з посиланням на положення ч. 3 ст. 130 ГПК України.

19. Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

20. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

21. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

22. Відповідно до п. 7 ч. 1 та ч. 3 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

23. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

24. З огляду на підстави касаційного оскарження та доводи скаржника, ураховуючи подібність питання щодо можливості відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі, Суд дійшов висновку, що правовий висновок об`єднаної палати у справі № 917/1161/25 може мати суттєве значення для правильного вирішення питання у цій справі, з метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, та зважаючи на завдання Верховного Суду щодо забезпечення єдності судової практики, Верховний Суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 910/7546/25, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, до закінчення перегляду об`єднаною палатою справи № 917/1161/25.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 910/7546/25 за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.09.2025 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у касаційному порядку судових рішень у справі № 917/1161/25 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець