ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

12 січня 2026 року Справа № 915/1835/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

представника позивача (стягувача): Масіна О.В. (в режимі ВКЗ),

представника відповідача (боржника): Дрібко Г.В. (в режимі ВКЗ),

представника від 3-ї особи (Новосьолова Д.А.): не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні звіт Миколаївської міської ради про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23

за позовом: Торгової компанії «АЛМІ» (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю),

до відповідача: Миколаївської міської ради,

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ,

про: стягнення набутих без достатніх правових підстав грошових коштів у сумі 735792,28 грн, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024, позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Миколаївської міської ради (м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, ) на користь Торгової компанії «АЛМІ» (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (м.Одеса, вул.Середня, буд.83-В, ) 733138,59 грн грошових коштів, набутих без достатніх правових підстав та 10997,08 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

27.12.2024 на виконання рішення суду у вказаній частині судом видано відповідний наказ.

04.09.2025 від стягувача (позивача) - Торгової компанії «АЛМІ» (Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (надалі ТК «АЛМІ») до суду надійшла заява б/н від 04.09.2025 (вх.№12659/25) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №915/1835/23.

Ухвалою суду від 05.09.2025 призначено вищезазначену заяву до розгляду на 25.09.2025 та запропоновано Миколаївській міській раді надати пояснення щодо заяви ТК «АЛМІ» б/н від 04.09.2025.

22.09.2025 від боржника (відповідача) - Миколаївської міської ради до суду надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 22.09.2025 (вх.№13483/25), в яких він надав свої пояснення щодо заяви стягувача та просить суд відмовити у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на наступне:

- виходячи з приписів ч.4 ст.345-1 ГПК України умовою для зобов`язання боржника, яким є орган державної влади, що не виконав рішення суду, подати звіт про виконання судового рішення, є відкриття саме виконавчого провадження. Однак, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не є органами примусового виконання, що прямо визначено у ч.4 ст.345-1 ГПК України. Відповідна правова позиція щодо органів Державного казначейства викладена у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 200/7261/13-ц; тому слід відмовити у задоволенні заяви позивача про зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

- виконання судового рішення від 08.08.2024 можливо здійснити виключно у спосіб, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, у редакції постанови Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013 (далі Порядок). Згідно п.3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства. Безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань. Відповідно до абзацу 3 пункту 25 Порядку, у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду, безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми. Міська цільова програма про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 року, затверджена рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 № 49/29 (зі змінами);

- враховуючи, що інших доказів на підтвердження відкриття саме виконавчого провадження у справі №915/1835/23 немає, а наказ суду перебуває на виконанні органу казначейства, яке є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» особою на здійснення гарантованого державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника (державного органу, державного підприємства або підприємства, примусова реалізація майна якого забороняється) у визначених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» випадках та з урахуванням установлених ним особливостей за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, відповідач просить відмовити у задоволенні заяви позивача про зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, 22.09.2025 від боржника до суду надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи б/н від 22.09.2025 (вх.№13486/25), в якій він зазначив про неможливість взяти участь в судовому засіданні, призначеному на 25.09.2025 о 13:30, та просив вказане судове засідання провести без участі його представника, а у разі виникнення необхідності отримати додаткові пояснення - перенести на іншу дату, визначену судом.

25.09.2025 від стягувача до суду надійшли додаткові пояснення б/н від 24.09.2025 (вх.№13656/25), в яких він виклав свої заперечення на додаткові пояснення боржника та вказує на те, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 не виконується саме Миколаївською міською радою, а не органами казначейства, й заява позивача (стягувача) не містить вимог до органів казначейства про визнання їх дій або бездіяльності незаконними. Також, заява ТК «АЛМІ» не є скаргою на бездіяльність органу, який виконує рішення суду. У даному випадку предметом розгляду є безпідставне і свідоме невиконання відповідачем законного рішення суду, про що жодним чином не зазначено в Додаткових поясненнях Миколаївської міської ради, не спростовано, та не надано підтверджень виконання рішення жодним чином, натомість надані посилання на справу яка стосується іншої ситуації, коли судовий контроль здійснювався безпосередньо щодо Державної казначейської служби як відповідача у справі №200/7261/13-ц. Тому, на думку стягувача, надана боржником судова практика (постанова Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №200/7261/13-ц), на яку посилається боржник, є нерелевантною до спірних правовідносин.

Крім того, позивачем звернуто увагу на те, що частина 5 статті 345-1 ГПК України, яка передбачає можливість під час ухвалення рішення суду, за письмовою заявою позивача, зобов`язати орган місцевого самоврядування подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення незалежно від характеру спору, набула чинності на підставі Закону від 21.11.2024, тобто після набрання рішенням у даній справі законної сили. Тому, єдино можливим судовим рішенням з даного питання є зобов`язання Миколаївської міської ради та Виконавчого комітету Миколаївської міської ради подати звіт про виконання судового рішення від 08.08.2024 по справі №915/1835/23.

Ухвалою суду від 25.09.2025 заяву ТК «АЛМІ» б/н від 04.09.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №915/1835/23, - задоволено. Зобов`язано боржника - Миколаївську міську раду у строк у строк 60 календарних днів з дня отримання цієї ухвали, подати суду звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23.

01.12.2025 боржником подано суду звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 б/н від 01.12.2025 (вх.№16823/25) разом з документами згідно вказаного переліку у звіті та просить суд прийняти вказаний звіт.

За приписами ч.1 ст.345-4 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 05.12.2025 визначено розглянути матеріали зазначеного звіту у судовому засіданні з викликом сторін та призначено його розгляд на 23.12.2025.

22.12.2025 від стягувача до суду надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 22.12.2025 (вх.№18592/25), в яких він виклав свої заперечення щодо наданого боржником звіту та просить суд відмовити в прийнятті звіту Миколаївської міської ради та застосувати до боржника заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. А також просить суд встановити боржнику додатковий строк для виконання судового рішення з врахуванням інтервалів між пленарними засіданнями Миколаївської міської ради 30 днів.

23.12.2025 суд ухвалив відкласти розгляд звіту на 12.01.2026.

12.01.2026 від боржника до суду надійшло клопотання б/н від 12.01.2026 (вх.№464/26), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи №915/1835/23 докази, які підтверджують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення та додаткові докази, які вжито та вживаються боржником для їх усунення згідно переліку.

В судовому засіданні 12.01.2026 стягувач заперечив проти прийняття звіту, посилаючись на те, що наведені боржником підстави для невиконання рішення суду є зайвим приводом для штучного затягування виконання судових рішень, а усі посилання на Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який було затверджено з метою як раз гарантування безспірного виконання судових рішень, використовується боржником для зловживання та маніпулювання грошовими коштами, які рухаються на казначейських рахунках боржника навколо бюджетної програми, яка не має фінансування від самого відповідача - тобто, обравши рахунок для виконання судових рішень, боржник не наповнює його грошима, маючи невикористані грошові кошти на суміжних рахунках та витрачаючи значні кошти на закупівлю непотрібних товарів, замість погашення боргів перед кредиторами.

Представник боржника в судовому засіданні 12.01.2026 просив прийняти поданий звіт підтримуючи позицію наведену у додаткових поясненнях.

У судовому засіданні 12.01.2026 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали без її проголошення.

Проаналізувавши зміст поданого боржником звіту з додатками, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 ГПК Україні, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.4 ст.345-1 ГПК України, якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.

У відповідності до ч.2 ст.345-3 ГПК України, звіт боржника про виконання судового рішення має містити, зокрема: відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання (п.5); у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення (п.6); перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому (п.7).

Згідно ч.3 ст.345-3 ГПК України до звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

У поданому на розгляд суду звіті боржником зазначено наступне:

- виконання усіх судових рішень, у т.ч. рішення у справі №915/1835/23 можливо здійснити виключно у спосіб, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, у редакції постанови Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013 (далі Порядок). Згідно п.3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства. Відповідно до зазначеного Порядку безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а в разі їх відсутності територіальний орган Держказначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії, спрямовані на виконання рішення суду та пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Держказначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України. Відповідно до абз.3 п.25 Порядку у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми. Міська цільова програма про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 року, затверджена рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29 (зі змінами).

- 15.05.2025 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради надійшло від Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області повідомлення про здійснення безспірного списання № 02-06/1-08/734 від 13.05.2025 та вимога про здійснення безспірного списання № 02-06/1-08/735 від 13.05.2025. У відповідь на вказане повідомлення та вимогу, виконавчим комітетом Миколаївської міської ради надано підтвердження щодо коду програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів, коду економічної класифікації видатків та рахунку щодо безспірного списання грошових коштів (справа №915/1835/23), а також листом №15284/02.02.01-40/02/14/25 від 10.06.2025 повідомлено, що наразі виконавчими органами Миколаївської міської ради розглядаються питання щодо можливості перерозподілу коштів в місцевому бюджеті м. Миколаєва з метою виконання Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29 (зі змінами та доповненнями). Відповідно до Додатку 2 до Програми «ЗАХОДИ Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки» орієнтовні обсяги фінансування у 2025 році складають 1728,76 (тис. грн). У зв`язку з недостатнім залишком коштів для реалізації Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019- 2026 роки, затвердженою рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29 (зі змінами), юридичним департаментом Миколаївської міської ради повідомлено службовою запискою №32285/02.06.02.01-04/25-2 від 11.06.2025 керуючого справами виконавчого комітету Миколаївської міської ради Волкова А.С. про необхідність внести зміни до бюджету Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік в частині збільшення фінансування Програми про виконання рішень на погашення заборгованості за судовими рішеннями про стягнення коштів міського бюджету. В подальшому листом №38330/02.08-09/25-2 від 10.07.2025 виконавчим комітетом Миколаївської міської ради надано пропозиції щодо змін до бюджету, а департаментом фінансів Миколаївської міської ради підготовлено проєкт рішення Миколаївської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 19.12.2024 №39/99 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік» для розгляду на черговій сесії.

- п.23 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього. Згідно приписів ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради. Таким чином, обов`язковість дотримання регламенту ради при підготовці питання до розгляду сесією ради передбачено чинним законодавством України. Згідно ч.3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Відповідно до абзацу першого частини 4 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Станом на дату подачі цього звіту, вищевказаний проєкт рішення Миколаївської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 19.12.2024 №39/99 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік» (файл s-fi-006) не прийнято.

- юридичним департаментом Миколаївської міської ради також було розглянуто лист керуючого справами виконавчого комітету Миколаївської міської ради про підготовку пропозицій до Бюджетної декларації на 2026-2028 роки, та повідомлено, що з метою погашення накопиченої заборгованості та подальшого своєчасного виконання судових рішень необхідно передбачити кошти орієнтовно на погашення заборгованості за судовими рішеннями про стягнення коштів міського бюджету, боржниками по яких є виконавчі органи міської ради у 2026 році 9500000,0 грн, у 2,0 грн, у 2028 році 1200000,0 грн.

- станом на дату подачі звіту судове рішення не виконано, але як зазначено, вище рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства у межах наявних бюджетних асигнувань. З листа виконавчого комітету Миколаївської міської ради №15284/02.02.01-40/02/14/25 від 10.06.2025 вбачається, що станом на 10.06.2025 (після надходження вимоги про здійснення безспірного списання № 02-06/1-08/735 від 13.05.2025 (справа №915/1835/23) на виконанні знаходяться такі вимоги Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області: від 30.10.2024 №02-06/1-08/1315 (справа №490/9258/23), від 02.09.2024 №02-06/1-08/1078 (справа №915/117/24), від 02.09.2024 №02-06/1-08/1076 (справа №915/117/24), від 23.08.2024 №02-06/1-08/1045 (справа №915/1515/23), від 09.08.2024 №02-06/1-08/987 (ВП №68699986), від 09.10.2024 №02-06/1-08/1198 (справа №915/1582/23), від 23.08.2024 №02-06/1 08/1047 (справа №915/1517/23), від 19.12.2024 № 02-06/1-08/1515 (справа №488/2679/20), від 25.06.2024 №02-06/1-08/766 (справа №915/1165/21), від 25.09.2024 №02-06/1-08/1162 (справа № 915/110/22), від 20.09.2024 № 02-06/1-08/1135 (справа №915/1586/23), від 20.12.2024 №02-06/1-08/1522 (справа №915/763/24), від 30.10.2024 №02-06/1-08/1313 (справа №490/9142/23), від 28.08.2024 №02-06/1-08/1064 (справа №487/7919/23), від 20.11.2024 №02-06/1-08/1409 (справа № 915/310/23), від 20.09.2024 №02-06/1-08/1133 (справа №915/323/24), від 20.01.2025 №02-06/1-08/126 (справа №915/669/24), від 19.02.2025 №02-06/1-08/256 (справа №400/2582/21), від 14.10.2024 №02-06/1-08/1220 (справа №915/1257/23), від 18.03.2025 №02-06/1 08/384 (справа №400/600/23), від 12.03.2025 №02-06/1-08/351 (справа №915/1583/23), від 12.03.2025 №02-06/1-08/349 (справа №915/1583/23), від 16.01.2025 № 02-06/1-08/117 (справа №915/1222/19), № 02-06/1-08/565 від 11.04.2025 (справа №915/1168/24), №02-06/1-08/566 від 11.04.2025 (справа № 915/1504/24), №02-06/1 08/563 від 11.04.2025 (справа №915/970/24), №02-06/1-08/564 від 11.04.2025 (справа №915/957/24), №02-06/1-08/550 від 25.04.2025 (справа №915/1896/23), №02-06/1 08/546 від 25.04.2025 (справа №915/1222/19), №02-06/1-08/548 від 25.04.2025 (справа №915/391/24), №02-06/1-08/698 від 06.05.2025 (справа №915/710/21), №02-06/1 08/770 від 16.05.2025 (справа №915/507/22), №02-06/1-08/735 від 13.05.2025 (справа №915/1835/23), №02-06/1-08/889 від 02.05.2025 (справа №915/1108/24), №02-06/1 08/891 від 02.06.2025 (справа №915/258/24), №02-06/1-08/893 від 02.06.2025 (справа №915/258/24).

- відповідно до листа виконавчого комітету Миколаївської міської ради №29775/02.02.01-40/02/14/25 від 14.11.2025 (копія додається) станом на 14.11.2025 у виконавчого комітету Миколаївської міської ради на виконанні знаходяться такі вимоги Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області: від 20.09.2024 №02-06/1-08/1135 (справа №915/1586/23), від 18.03.2025 №02-06/1-08/384 (справа №400/600/23), №02-06/1 08/565 від 11.04.2025 (справа №915/1168/24), № 02-06/1-08/566 від 11.04.2025 (справа №915/1504/24), №02-06/1-08/563 від 11.04.2025 (справа №915/970/24), №02-06/1-08/564 від 11.04.2025 (справа №915/957/24), №02-06/1-08/650 від 25.04.2025 (справа №915/1896/23), №02-06/1-08/646 від 25.04.2025 (справа №915/1222/19), №02-06/1 08/648 від 25.04.2025 (справа №915/391/24), №02-06/1-08/698 від 06.05.2025 (справа №915/710/21), №02-06/1-08/770 від 16.05.2025 (справа №915/507/22), №02-06/1-08/735 від 13.05.2025 (справа №915/1835/23), №02-06/1-08/889 від 02.06.2025 (справа №915/1108/24), №02-06/1-08/891 від 02.06.2025 (справа №915/258/24), № 02-06/1-08/893 від 02.06.2025 (справа №915/258/24), № 02-06/1-08/1194 від 14.07.2025 (справа №490/8166/24), №02-06/1-08/1174 від 10.07.2025 (справа №915/1580/23), № 02-06/1 08/1176 від 10.07.2025 (справа №915/1580/23), № 02-06/1-08/1419 від 21.08.2025 (справа №915/296/24), №02-06/1-08/1421 від 21.08.2025 (справа №915/296/24), № 02-06/1-08/1672 від 23.09.2025 (справа №400/15802/23), № 02-06/1-08/1670 від 23.09.2025 (справа №915/1222/19), №02-06/1-08/1713 від 29.09.2025 (справа №915/1459/24), №02-06/1-08/1765 від 09.10.2025 (справа №915/203/24), № 02-06/1-08/1767 від 09.10.2025 (справа №915/203/24), від 23.10.2025 №02-06/1-08/1852 (справа № 400/805/24). Таким чином, за період з 10.06.2025 по 14.11.2025 у порядку черговості здійснено стягнення коштів з місцевого бюджету на виконання рішень судів по 19 вимогам. Станом на 01.12.2025 справа №915/1835/23 знаходиться на 14 місці по черговості надходження виконавчих документів до органів Казначейства (таблиця невиконаних примусових стягнень, що надійшли у 2025 році додається). З викладеного вбачається, що виконавчими органами Миколаївської міської ради розглядаються питання щодо можливості перерозподілу коштів в місцевому бюджеті м.Миколаєва з метою виконання Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.1 ст.345-4 ГПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Згідно ч.2 ст.345-4 ГПК України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 345-3 цього Кодексу.

Проаналізувавши зміст поданого боржником звіту з додатками, суд дійшов висновку, що звіт подано з додержання вимог частин другої та третьої статті 345-3 ГПК України.

В той же час, судом встановлено, що станом на дату подачі звіту, боржником судове рішення не виконано навіть частково; після набрання рішенням законної сили минув майже рік, а заходи, які зазначені у звіті, вживаються виключно виконавчими органами Миколаївської міської ради, однак вони є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Так, наведені боржником у звіті обставини, на думку суду, не свідчать про наявність підстав, які об`єктивно ускладнюють виконання судового рішення, оскільки боржником - Миколаївською міською радою, як колегіальним органом, не розглянуто та не прийнято, без жодного мотивування, підготовлений виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, юридичним департаментом Миколаївської міської ради та департаментом фінансів Миколаївської міської ради проєкт рішення Миколаївської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 19.12.2024 №39/99 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік», спрямований на перерозподіл коштів в місцевому бюджеті м.Миколаєва з метою виконання Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29, тобто з метою своєчасного виконання судових рішень.

Боржником також не надано жодних обґрунтованих заперечень тим фактам, які викладені боржником у додаткових поясненнях (вх. №18592/25 від 22.12.2025) щодо доцільності тих закупівель, які здійснив відповідач у 2025 році, на суми, яких вистачило б для погашення заборгованості за усіма судовими рішеннями, перелік яких зазначає відповідач у своєму звіті, у разі їх перерозподілу для виконання власних зобов`язань.

У поданому боржником звіті не вказано навіть орієнтовні строки виконання рішення господарського суду від 08.08.2024, яке залишено без змін апеляційною інстанцією 02.12.2024 у справі №915/1835/23 та їх обґрунтування, що порушує баланс інтересів сторін.

Посилання боржника на Регламент Миколаївської міської ради та складну внутрішню організацію міської ради, яка не дозволяє швидко проводити пленарні засідання та приймати рішення не можуть розцінюватись як обставини, які об`єктивно ускладнюють виконання судового рішення.

Що стосується посилання боржника на те, що виходячи з приписів ч.4 ст.345-1 ГПК України умовою для зобов`язання боржника, яким є орган місцевого самоврядування, подати звіт про виконання судового рішення, є відкриття саме виконавчого провадження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час розгляду заяви, позивачем було звернуто увагу суду на те, що частина 5 статті 345-1 ГПК України, яка передбачає можливість під час ухвалення рішення суду, за письмовою заявою позивача, зобов`язати орган місцевого самоврядування подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення незалежно від характеру спору, набула чинності на підставі Закону від 21.11.2024, тобто після набрання рішенням у даній справі законної сили. У цьому випадку, право стягувача здійснення судового контролю не пов`язується з відкриттям саме виконавчого провадження, і відповідач обов`язково б скористався цим правом. Однак, на даний час, єдино можливим судовим рішенням з даного питання є подання окремої заяви про зобов`язання Миколаївської міської ради та Виконавчого комітету Миколаївської міської ради подати звіт про виконання судового рішення від 08.08.2024 по справі №915/1835/23.

Суд погоджується з позицією стягувача, що справа №200/7261/13-ц, на яку посилається боржник з цього питання, не є релевантною до даних правовідносин, оскільки у вказаній справі Державна казначейська служба України виступала відповідачем у справі, і у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 не містить правозастосовчих висновків щодо частини 4,5 статті 345-1 ГПК України, натомість лише вказується, що заява позивача містить вимоги, які мають розглядатись адміністративним судом, а не судом загальної юрисдикції.

Крім того, на думку суду, невірним є буквальне тлумачення боржником ч.2 ст.345-1 ГПК України, щодо обов`язкового відкриття «виконавчого провадження», оскільки у контексті вказаної норми законодавцем робиться акцент на невиконання боржником судового рішення, виконання якого певний час триває у той чи інший спосіб, оскільки судовий контроль за виконанням рішення, яке навіть не подане стягувачем на виконання, втрачає сенс.

Судом також взято до уваги, що відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява №40450/04), п.п.51, 54).

У пункті 46 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ також зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (також рішення ЄСПЛ у справі «Метаксас проти Греції» (Metaxas v. Greece), № 8415/02, п. 19, від 27.05.2004; у справі «Лізанець проти України» (Lizanets v. Ukraine), № 6725/03, п. 43, від 31.05.2007.

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), № 59498/00, п.68).

Враховуючи необґрунтованість встановлених під час розгляду звіту боржника обставини, які на думку боржника, ускладнюють виконання судового рішення, та відсутність вжитих боржником заходів для повного та своєчасного виконання рішення суду, суд, керуючись ч.1 ст.345-4 ГПК України за наслідками розгляду звіту, дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту боржника про виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23.

Згідно ч.3 ст.345-4 ГПК України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також може додатково встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 345-2 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно ч.4 ст.345-4 ГПК України, суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.135 ГПК України, під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідачем, боржником є юридична особа) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає необхідним та достатнім при здійсненні судового контролю у даній справі встановити Миколаївській міській раді новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.345-4 ГПК України, ухвала суду про прийняття або відмову у прийнятті звіту, може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 345-2 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Керуючись ст.ст.135, 232, 234, 235, 345-3, 345-4 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. В прийнятті звіту Миколаївської міської ради б/н від 01.12.2025 (вх.№16823/25) про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23, - відмовити.

2. Зобов`язати боржника - Миколаївську міську раду (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, ) подати до суду новий звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 в строк до 12.03.2026.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 16.02.2026.

Суддя М.В.Мавродієва