ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 лютого 2026 року м. Черкаси справа № 925/735/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін: стягувача не з`явилися, боржника (заявника) - адвоката Самофала В.І., третьої особи - не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс про відстрочення виконання рішення суду у справі № 925/735/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Товариства з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Смілянської міської ради про стягнення 7540957 грн. 52 коп.,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 року боржник Товариство з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс в особі представника, через систему «Електронний суд», звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою в порядку ст. 331 ГПК України (вх. №1794/26, т.2 а.с. 1-5), в якій просив відстрочити виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 13.01.2026 року у справі № 925/735/25 на дев`ять місяців з дня його ухвалення, до 14.10.2026 року.

В обґрунтування заяви боржник зазначив, що поставлений позивачем природний газ використовувався виключно для виробництва та постачання теплової енергії в опалювальний сезон для категорії споживачів «населення», а не будь-якому іншому споживачу за економічно необґрунтованим тарифом. Відповідно до протоколів засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці у тарифах Черкаської обласної військової адміністрації узгоджені, але не відшкодовані суми різниці у тарифах на загальну суму 45533025 грн. Наявність не відшкодованої різниці у вартості у сумі понад 45 мільйона гривень позбавляє товариство можливості розрахуватися за природний газ у сумі, яка в тричі є меншою. Товариство не має змоги одномоментно виконати рішення у даній справі, оскільки у період військового стану діяльність є постійно збитковою. Так за 2022 рік чистий збиток товариства складав 40261,00 тис. грн, за 2023 - 4939,0 тис. грн, за 2024 534 тис. грн, за І півріччя 2025 року збиток 12841,2 тис. грн, що підтверджується фінансовими звітностями малого підприємства за відповідні роки. Тобто товариство з об`єктивних причин не мало фінансової можливості розрахуватися у повному обсязі за природний газ після оголошення військового стану та відсутності компенсації з боку держави різниці у тарифах. Також слід врахувати, що товариство є оператором об`єкта критичної інфраструктури сектору системи життєзабезпечення, оскільки надає життєво важливу та монопольну послугу населенню у місті Сміла Черкаської області з постачання теплової енергії, що підтверджується листом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури від 27.06.2024 № 8275/31/14-24. Товариство вже виконує рішення Господарського суду Черкаської області від 16.04.2025 у справі №925/1595/24, від 12.08.2025 року у справі № 925/462/25 між тими самими сторонами виконання яких розстрочене, відстрочене до 09.02.2026 року. У випадку відстрочки виконання рішення не заблокується робота підприємства та буде можливість приготуватися та розпочати опалювальний сезон 2025-2026 років. У разі ж зриву опалювального сезону, це може викликати соціальні збурення та мітинги, пошкодження мереж траспортування теплоносія як магістральних, так і в будинках безпосередньо, що зумовить збитки та взагалі банкрутство боржника у цій справі, що безумовно не сприятиме або й взагалі зробить неможливим виконання рішення у цій справі. Негайне звернення стягнення на кошти і майно товариства з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність ТОВ «Смілаенергопромтранс», яка направлена на забезпечення вирішення соціально важливих питань населення та забезпечення нормального життя людей, в тому числі переселенців з постраждалих від військової агресії районах України, або зможе призвести до банкрутства підприємства боржника (оскільки несплата податків або заробітної плати при арешті рахунків зумовить додаткові штрафи та пені), що також не бути сприяти можливості виконання рішення у справі.

Ухвалою суду від 06.02.2026 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс про відстрочення виконання рішення суду у справі № 925/735/25 (вх. № 1794/26 від 03.02.2026 року) прийнято до провадження, призначено до розгляду на 12.02.2026 року.

Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг в особі представника подав, через систему «Електронний суд», заперечення (вх. № 2321/26, т.2 а.с.50-55 ), в якому зауважив, що зазначені боржником у заяві про відстрочення виконання рішення обставини не є виключними обставинами у розумінні ст. 331 ГПК України, якими виконання рішення суду ускладнюється чи видається неможливим, а відповідно і не можуть бути підставами для надання відстрочення виконання судового рішення, просив відмовити у задоволенні заяви боржника.

В судове засідання 12.02.2026 року стягувач, третя особа явку своїх представників не забезпечили, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання відповідно до довідок про доставку ухвал суду від 06.02.2026 року до їх електронних кабінетів, причини неявки не повідомили.

Суд, з урахуванням ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути заяву про відстрочення у відсутності представників стягувача, третьої особи за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 12.02.2026 року представник заявника підтримав подану суду заяву, просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс, заперечення стягувача та дослідивши матеріали справи в частині, що її стосуються, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

23.06.2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», через систему «Електронний суд», звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору постачання природного газу №6332-ТКЕ(23)-36 від 21.11.2023 року, 7540957 грн. 52 коп. боргу та відшкодування судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.06.2025 року відкрито провадження у справі № 925/735/25 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.08.2025 року.

У зв`язку із припиненням повноважень судді Довганя К.І. згідно п.2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду був призначений автоматичний розподіл цієї справи і відповідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 року, справу № 925/735/25 передано у провадження судді Грачова В.М.

Ухвалами суду від 04.09.2025, 22.09.2025 року прийнято справу №925/735/25 до провадження суддею Грачовим В.М., постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, яке в подальшому відкладено на 22.10.2025 року.

Відповідач в особі представника подав, через систему «Електронний суд», 21.10.2025 року відзив на позовну заяву (вх. № 15465/25, т.1 а.с.92-94) за змістом якого заперечив обґрунтованість позовних вимог, вказав, що заборгованість виникла виключно через економічно невигідні тарифи, що затверджені виконавчим комітетом Смілянської міської ради та відсутністю з боку держави компенсації відповідної різниці між фактично застосовними та економічно обґрунтованими тарифами.

Ухвалою суду 22.10.2025 року задоволено клопотання відповідача про за № 11646/25, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Смілянську міську раду, підготовче засідання відкладено на 18.11.2025 року.

Представник позивача подав, через систему «Електронний суд», 23.10.2025 року заяву, відповідь на відзив (вх. № 15602/25, а.с. 134,166-173), в яких повідомив про виконання вимог ухвали суду від 22.10.2025 року та заперечив твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, вказав про відсутність погодженого сторонами договору про організацію взаєморозрахунків, що надавало б право відповідачу погасити (врегулювати) заборгованість за рахунок держави, що вказує про обґрунтованість позову, який просив задовольнити повністю.

Представник третьої особи подав, через систему «Електронний суд», 05.11.2025 року письмові пояснення (вх. № 16404/25, а.с. 176-177) за змістом яких зауважив, що питання відшкодування різниці в тарифах є виключним обов`язком держави, реалізація яких здійснюється через відповідні механізми субвенції та взаєморозрахунки в порядку визначеному КМУ, а не за рахунок місцевого бюджету, просив врахувати надані пояснення, розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Ухвалами суду від 18.11.2025, 10.12.2025 року підготовче провадження у справі №925/735/25 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті, який в подальшому відкладено на 13.01.2026 року.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.01.2026 року у справі № 925/735/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг задоволено повністю, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс 7540957 грн. 52 коп. боргу та 90491 грн. 49 коп. судових витрат.

В обґрунтування заяви про відстрочення рішення суду боржник долучив:

копії протоколів засідань територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Черкаської обласної військової адміністрації: №9 від 04.11.2022, №7 від 11.03.2025, №9 від 22.03.2023, №19 від 14.05.2024, №27 від 14.08.2025, №28 від 14.08.2024, №38 від 14.11.2024 року (т.2 а.с. 13-14,25-36) в яких вказано суми заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у сумі 45533025 грн;

фінансові звіти за 2022-2025 роки (т.2 а.с. 21-24) згідно з якими чистий прибуток (збиток)товариства складає : за 2022 рік у сумі 40261,00 тис. грн., за 2023 - 4939,0 тис. грн., за 2024 534 тис. грн., за 9місяців2025 року збиток 24461 тис. грн.;

копію листа боржника до Міністерства енергетики України від 22.04.2025 року про внесення відомостей до реєстру, щодо віднесення об`єктів боржника до критичної інфраструктури (т.2 а.с. 7);

копію витягу із розпорядження ЧОВА №154 від 15.04.2025 року щодо визначення боржника критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (т.2 а.с. 8);

дані бухгалтерського обліку боржника за січень 2026року щодо проведення розрахунків з стягувачем щодо наявної заборгованості за іншими зобов`язаннями (т.2 а.с. 9-10);

копію листа боржника до Кабінету Міністрів України та Міністерства розвитку громад та територій України № 672 від 18.12.2025 року щодо порядку врегулювання погашення заборгованості за природний газ та можливості виконання рішень судів з метою недопущення банкрутства теплопостачальних підприємств приватної форми власності (т.2 а.с. 11-12).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 року,відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п. 7.2 вказаної постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК (у відповідній редакції), ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Питання про розстрочення/відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п. 4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19).

В рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

Враховуючи, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Законодавство і судова практика України в цьому питанні узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ, викладеними у його рішеннях, про врахування яких зазначає стягувач.

Суд враховує, що наведені боржником обставини неможливості одномоментного виконання рішення суду можуть вважатись надзвичайними подіями, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, та свідчать про наявність правових підстав для відстрочення виконання рішення суду, оскільки захист населення у цьому випадку має пріоритет у порівнянні із дотриманням строків виконання судового рішення.

Невідкладне вжиття до боржника заходів примусового виконання судового рішення зі сторони органів державної виконавчої служби (зокрема, звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника), зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства неминуче призведе до неможливості виробництва теплової енергії та її постачання та постачання питної води, а також, як наслідок, місто (включаючи всі соціально - важливі об`єкти: лікарні, дитячі садочки, школи тощо) залишиться без тепла, гарячого водопостачання та питної води, що є неприпустимим на фоні зростання соціально - політичної напруги у суспільстві та ситуації в країні, яка склалася внаслідок повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України. Стягнення суми боргу буде мати незворотній характер та призведе до значних фінансових труднощів для боржника, потенційно підриваючи його економічну стабільність і здатність продовжувати надавати послуги. Таке рішення може загрожувати не лише функціонуванню підприємства, але й мати ширші соціальні наслідки, включаючи переривання у наданні критично важливих комунальних послуг для місцевого населення.

Надання відстрочення виконання судового рішення забезпечить боржнику можливість розрахуватися за попередніми зобов`язаннями та погасити присуджені до стягнення сум, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів із певним інтервалом у часі.

Разом з тим, передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і судової практики суд вбачає, що вирішення питання щодо відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень Господарського суду Черкаської області, який прийняв це рішення і розглядає заяву боржника про його відстрочення. Негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні забезпечить виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю порушить господарську діяльність боржника і призведе до його банкрутства. Враховуючи вищевикладене, особливості господарської діяльності боржника, виконання зобов`язань на користь стягувача встановлених судовими рішеннями, наявність воєнного стану в Україні введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 року, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який триває і нині, віднесення боржника до переліку підприємств критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, суд вважає, що затримка у виконанні рішення зумовлена обставинами, які в сукупності є особливими, тому з метою дотримання справедливого балансу iнтepeciв сторін у cпopi надає перевагу доводам заявника (боржника) і вважає доцільним задовольнити його заяву про відстрочення виконання рішення суду в частині відстрочення на два місяці до 07.04.2026 року, оскільки, за викладених обставин його виконання призведе до більш негативних наслідків для боржника, ніж невиконання для стягувача, в решті вимог заяви боржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 233-235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Частково задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс про відстрочення виконання рішення суду за вх. № 1794/26 від 03.02.2026 року.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 13.01.2026 року у справі № 925/735/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс 7540957 грн. 52 коп. боргу та 90491 грн. 49 коп. судових витрат - до 07 квітня 2026 року.

2. В решті вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс про відстрочення виконання рішення суду за вх. № 1794/26 від 03.02.2026 року- відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.02.2026 року.

Суддя В.М. Грачов