ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р. м. Одеса Справа № 916/3630/23(916/3829/25)
Господарський суд Одеської області у складі судді Райчевої Світлани Іванівни,

при секретарі судового засідання Богдановій М.В.

дослідивши матеріали справи,

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Відповідача: розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія"

про стягнення 258 408,27 грн.

За участю:

від Позивача: не з`явився;

від Відповідача: Михайленко В.В.

Суть спору.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0280-02024-ПП у розмірі у сумі 32 831 685, 83 грн., з яких 32 476 965, 85 грн. основна заборгованість, 3% річних у сумі 295 402, 12 грн. та 59 317, 86 грн. інфляційних збитків.

Процесуальні дії Суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 р. відкрито провадження у справі №916/3630/23(916/3829/25) за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення 32 831 685, 83 грн. Справу вирішено розглядати в межах справи №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Відповідача розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія".

20.11.2025р. та 22.12.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" зверталось до господарського суду із клопотаннями про закриття провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення основного боргу за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0280-02024-ПП від 01.01.2024р. у зв`язку із його частковою оплатою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.12.2025р. учасникам справи повідомлено про перерву у підготовчому засіданні суду до "28" січня 2026 р. о 10:00 год.

30.12.2025р. до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зменшення розміру позовних вимог у справі. У вказаній заяві Позивач вказує не те, що Відповідачем погашено частину основного боргу у добровільному порядку, у зв`язку із чим, Позивач просить суд прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог та стягнути з Відповідача заборгованість за договором про надання послуг з передачі електричної енергії у розмірі 28 851 627, 31 грн., 3% річних у сумі 199 090, 41 грн. та 59 317, 86 грн. інфляційних збитків.

27.01.2026р. Відповідач звернувся до господарського суду із клопотанням про закриття провадження у справі у частині стягнення основного боргу у сумі 32 476 965, 85 грн. Вказане клопотання об`єднує попередні клопотання про закриття провадження у справі у частині позовних вимог та обґрунтовано тим, що станом на дату його подання, Відповідачем повність сплачено на користь Позивача основну заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії у сумі 32 476 965, 85 грн.

Розглянувши 28.01.2026р. у судовому засіданні вказані заяви, господарським судом прийнято заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зменшення розміру позовних вимог та постановлено у протокольній формі ухвалу про закриття провадження у справі №916/3630/23(916/3829/25) у частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" основної заборгованості за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0280-02024-ПП від 01.01.2024р. у сумі 28 851, 627, 31 грн.

Протокольну ухвалу про закриття провадження у справі оформлено окремим процесуальним документом.

Також, 28.01.2026 р. у судовому засіданні господарським судом ухвалою у протокольній формі оголошено закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.02.2026р., про що зазначено у протоколі судового засідання.

10.02.2026 р. у судовому засіданні господарським судом після завершення стадії судових дебатів оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалою у протокольній формі відкладено судове засідання для ухвалення та проголошення судового рішення відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України до "12" лютого 2026 р. об 11:25 год., про що зазначено у протоколі судового засідання.

12.02.2026р. у судовому засіданні господарським судом проголошено вступну та резолютивну частину даного рішення.

Про час, дату та місце проведення судових засідань суд повідомляв учасників справи відповідними ухвалами, які було доставлено до електронних кабінетів учасників справи у підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Зміст позовних вимог Позивача.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" у позовній заяві зазначало, що Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0280-02024-ПП у частині здійснення розрахунків за надані послуги з передачі електричної енергії, у зв`язку із чим, станом на дату звернення Позивача до суду у Відповідача утворилась заборгованість за надані послуги у сумі 32 476 965, 85 грн. Також, у зв`язку із несвоєчасним виконанням Відповідачем зобов`язань за вказаним Договором, Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 295 402, 12 грн. 3% річних та 59 317, 86 грн. інфляційних втрат.

У наступному Позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій Позивач просив суд стягнути з Відповідача основну заборгованість за Договором №0280-02024-ПП у сумі 28 851, 627, 31 грн., 3% річних у сумі 199 090, 41 грн. та 59 317, 86 грн. інфляційних збитків. Вказана заява була обґрунтована тим, що Відповідачем частину основного боргу погашено у добровільному порядку та корегуванням розрахунку розміру 3% річних, які заявлено Позивачем до стягнення.

Заперечення Відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав, що у нього наявна заборгованість перед Позивачем за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0280-02024-ПП у частині здійснення розрахунків за надані послуги з передачі електричної енергії. Однак вказував на те, що до подання позовної заяви Позивачем та відкриття провадження у справі ним було здійснено часткове погашення заявленої до стягнення заборгованості.

Після відкриття провадження у справі, Відповідачем здійснено погашення заявленої до стягнення основної заборгованості за Договором №0280-02024-ПП у повному обсязі.

Стосовно нарахованих та заявлених Позивачем до стягнення інфляційних збитків та 3% річних Відповідач заперечував, оскільки вважає, що вказані нарахування здійснені з суттєвими порушеннями. На думку Відповідача, Позивач не мав права здійснювати нарахування інфляційних збитків та 3 % річних на декадні платежі планової вартості послуги, а нарахування могли бути здійснені тільки на суму заборгованості за фактично надані послуги у розрахунковому періоді.

Також, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог посилався на наявність форс-мажорних обставин, які унеможливили своєчасне виконання Відповідачем зобов`язань за вказаними вище Договорами.

Обставини справи, встановлені Судом.

Відповідно до заяви-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" та повідомлення Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, 01.01.2024 року між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (оператор системи передачі, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" (Користувач, Відповідач) укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії за № 0280-02024-ПП, дата акцептування 01.01.2024р.

Пунктом 1.1., 1.2. Договору встановлено, що Договір про надання послуг з передачі електричної енергії є публічним та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Умови публічного Договору розроблено відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018р. №309, та є однаковими для всіх Користувачів.

Умови публічного Договору затверджено наказом НЕК "Укренерго" від 07.06.2024р. №343 та оприлюднено на офіційному сайті НЕК "Укренерго" за посиланням https://ua.energy/.

Згідно п. 2.1. Договору ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.п. 1 п. 7.1. Договору ОСП має право отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послуги.

Підпунктом 2 п. 9.2. Договору встановлено, що ОСП зобов`язується складати та надавати Користувачу акти, рахунки, повідомлення у терміни та у порядку, що визначені в главах 6 та 10 цього Договору.

Згідно п.п. 1, 2 п. 9.3. Договору Користувач зобов`язується підписувати зі свого боку акти приймання-передачі Послуги, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги та повертати ОСП; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.

У розділі 6 Договору встановлено наступний порядок розрахунків між Сторонами за надані послуги.

Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць (п. 6.1. Договору)

Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду (п. 6.2. Договору).

Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем (п. 6.4. Договору).

За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача (п. 6.5. Договору).

У разі, якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви Користувача про повернення надлишку коштів) (п. 6.6. Договору).

Пунктом 10.3. Договору встановлено, що Рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною:

у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником;

у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу "Доставлено" у Сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Згідно п. 10.4. Будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/.

Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).

У п. 10.7. Сторони підтвердили, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних Сторони, є такими, що підписані цією Стороною (уповноваженою нею особою).

За розрахункові періоди квітень-липень 2025р. Позивачем було сформовано та направлено Відповідачу наступні Акти приймання передачі послуг за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0280-02024-ПП від 01.01.2024р. та рахунки для проведення розрахунків за надані Послуги, а саме:

за квітень 2025р.:

І декада Рахунок - фактура ПР-0036597/0280-02024-ПП від 15.04.2025р. на суму 5 401 311, 66 грн.;

ІІ декада Рахунок - фактура ПР-0037094/0280-02024-ПП від 24.04.2025р. на суму 5 088 846, 46 грн.;

ІІІ декада Рахунок - фактура ПР-0037601/0280-02024-ПП від 05.05.2025р. на суму 3 664 393, 26 грн.;

Акт приймання передачі № ПРА-0010029 від 30.04.2025р. за квітень 2025р. на суму 14 832 816, 16 грн. з ПДВ;

Рахунок - фактура ПР-0038135/0280-02024-ПП від 12.05.2025р. на суму 14 832 816, 16 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0010252 від 08.07.2025р. до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0010029 від 30.04.2025р. за яким обсяги наданої Послуги зменшено на 874, 53 грн.

за травень 2025р.:

І декада Рахунок - фактура ПР-0038684/0280-02024-ПП від 14.05.2025р. на суму 3 875 573, 69 грн.;

ІІ декада Рахунок - фактура ПР-0039192/0280-02024-ПП від 25.05.2025р. на суму 4 114 930, 98 грн.;

ІІІ декада Рахунок - фактура ПР-0039707/0280-02024-ПП від 05.06.2025р. на суму 3 862 786, 75 грн.;

Акт приймання передачі № ПРА-0010633 від 31.05.2025р. за травень 2025р. на суму 13 127 002, 92 грн. з ПДВ;

Рахунок - фактура ПР-0040238/0280-02024-ПП від 11.06.2025р. на суму 13 127 002, 92 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0010822 від 04.08.2025р. до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0010633 від 31.05.2025р. за яким обсяги наданої Послуги зменшено на 21 802, 36 грн.

за червень 2025р.:

І декада Рахунок - фактура ПР-0040785/0280-02024-ПП від 14.06.2025р. на суму 3 940 376, 30 грн.;

ІІ декада Рахунок - фактура ПР-0041298/0280-02024-ПП від 24.06.2025р. на суму 3 679 095, 60 грн.;

ІІІ декада Рахунок - фактура ПР-0041834/0280-02024-ПП від 05.07.2025р. на суму 3 849 404, 44 грн.;

Акт приймання передачі № ПРА-0011228 від 30.06.2025р. за червень 2025р. на суму 11 710 833, 36 грн. з ПДВ.;

Рахунок - фактура ПР-0042379/0280-02024-ПП від 11.07.2025р. на суму 11 710 833, 36 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0011536 від 03.09.2025р. до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0011228 від 30.06.2025р. за яким обсяги наданої Послуги у червні 2025р. зменшено на 40 468, 08 грн.

за липень 2025р.:

І декада Рахунок - фактура ПР-0042942/0280-02024-ПП від 15.07.2025р. на суму 4 030 356, 77 грн.;

ІІ декада Рахунок - фактура ПР-0043481/0280-02024-ПП від 25.07.2025р. на суму 4 173 417, 32 грн.;

ІІІ декада Рахунок - фактура ПР-0044033/0280-02024- ПП від 05.08.2025р. на суму 5 119 300, 82 грн.;

Акт приймання передачі № ПРА-0011842 від 31.07.2025р. за липень 2025р. на суму 14 342 830, 64 грн. з ПДВ.;

Рахунок - фактура ПР-0044594/0280-02024-ПП від 11.08.2025р. на суму 14 342 830, 64 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0011905 від 03.10.2025р. до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0011842 від 31.07.2025р. за яким обсяги наданої Послуги у липні 2025р. зменшено на 85 580, 56 грн.

Також, Позивачем було сформовано та направлено Відповідачу наступні Акти коригування до Актів приймання-передачі Послуги за минулі періоди, а саме:

Акт коригування №ПРА_К-0009295 від 01.04.2025р. до Акту приймання передачі Послуги №ПРА-0008347/0280-02024-ПП від 31.01.2025р. за яким обсяги наданої Послуги у січні 2025р. збільшено на 24 520, 65 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0009498 від 04.04.2025р. до Акту приймання передачі Послуги №ПРА-0005459/0280-02024-ПП від 31.08.2024р. за яким обсяги наданої Послуги у серпні 2024р. збільшено на 247, 37 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0009892 від 02.06.2025р. до Акту приймання передачі Послуги №ПРА-0006581/0280-02024-ПП від 31.10.2024р. за яким обсяги наданої Послуги у жовтні 2024р. зменшено на 26 195, 92 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0009998 від 06.06.2025р. до Акту приймання передачі Послуги №ПРА-0009464/0280-02024-ПП від 31.03.2025р. за яким обсяги наданої Послуги у березні 2025р. збільшено на 7 587, 52 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0010097 від 03.07.2025р. до Акту приймання передачі Послуги №ПРА-0007163/0280-02024-ПП від 30.11.2024р. за яким обсяги наданої Послуги у листопаді 2024р. збільшено на 7 472, 50 грн.;

Акт коригування №ПРА_К-0011230 від 02.09.2025р. до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0008347 від 31.01.2025р. за яким обсяги наданої Послуги у січні 2025р. зменшено на 6 265, 84 грн.

Усі вищевказані Акти та рахунки підписані Позивачем в електронній формі з використанням електронного підпису та доставлені Відповідачу за допомогою Сервісу, у відповідності до вимог Договору.

У позовній заяві Позивачем було заявлено до стягнення заборгованість за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0280-02024-ПП від 01.01.2024р. у 32 476 965, 85 грн., з яких заборгованості за наступні розрахункові періоди: листопад 2024р. 7 472, 50 грн. (Акт коригування №ПРА_К-0010097 від 03.07.2025р.), березень 2025р. 7 587, 52 грн. (Акт коригування №ПРА_К-0009998 від 06.06.2025р.), травень 2025р. 6 408 241, 83 грн., червень 2025р. 11 710 833, 36 грн., липень 2025р. 14 342 830, 64 грн.

Після відкриття провадження у справі та станом на дату постановлення рішення, заборгованість за вищевказані розрахункові періоди Відповідачем погашена, провадження у справі у відповідній частині закрито ухвалою суду від 28.01.2026р.

Разом з тим, Позивачем у позовній заяві було нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасне виконання Відповідачем грошового зобов`язання сплати вартості послуг за Договором №0280-02024-ПП від 01.01.2024р. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, розмір нарахованих інфляційних збитків та 3% річних складає 59 317, 86 грн. та 199 090, 41 грн. відповідно.

В обґрунтуванні вказаних нарахувань Позивач посилається на несвоєчасне виконання Відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг та положення ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач заперечував щодо позовних вимог Позивача про стягнення інфляційних збитків та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за Договором №0280-02024-ПП від 01.01.2024р.

Відповідач зазначав, що на його думку вказані позовні вимоги є неправомірними та безпідставними, оскільки нарахування інфляційних збитків та відсотків річних Позивачем здійснено не на фактичну заборгованість за надані послуги у відповідному розрахунковому періоді, а і на прогнозовану вартість Послуги також.

Разом з тим, Відповідач вказував, що на розгляді у Верховному Суді перебуває справа №910/881/24. Предметом касаційного перегляду у зазначеній справі є, серед іншого, правозастосування методики нарахування інфляційних втрат, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020р. у справі № 910/13071/19, а також висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 18.07.2024р. у справі № 910/1083/23, від 26.11.2024р. у справі № 910/15342/23 щодо недопустимості нарахування 3% річних та інфляційних втрат на прогнозні обсяги після заміни їх на фактичні. Тому, Відповідач вважав, що наявні підстави для зупинення провадження у даній справі, до завершення касаційного розгляду справи №910/881/24.

Відповідач стосовно зупинення провадження у справі заперечував та зазначав, що правовідносини у справі № 910/881/24 та справи №916/3630/23(916/3829/25) є різними.

Господарський суд зазначає, що між Позивачам та Відповідачем у даній справі укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії за № 0280-02024-ПП.

Як встановлено Судом вище, умовами Договору №0280-02024-ПП від 01.01.2024р. визначено, що вартість наданих послуг у розрахунковому періоді Користувач зобов`язаний сплачувати поетапно за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Предметом розгляду справи 910/881/24 у Касаційному господарському суді є Договір про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 1 зазначеного договору постачальник зобов`язується надавати замовнику послуги і забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (далі - послуги), замовник зобов`язується отримувати надані постачальником послуги та оплачувати їх вартість на умовах та в порядку, визначеному цим договором та Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженим постановою Кабінет Міністрів України від 05.06.2019 р. № 483 (зі змінами).

Як передбачено п. 7 Договору про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг, оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника таким чином:

- перший платіж - за три банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- другий платіж - до 3 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- третій платіж - до 9 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- четвертий платіж - до 15 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- п`ятий платіж - до 21 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- шостий платіж - до 14 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

З наведеного вбачається, що механізм визначення вартості Послуги за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії, який укладено між Позивачем та Відповідачем відрізняється від того, що встановлений у Договорі про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг. Нарахування 3% річних за несвоєчасну оплату за «прогнозовану вартість послуги» наданої самим Замовником не є тотожною до нарахуванню 3% річних за «поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду» яка визначається на підставі даних АКО.

Таким чином, правовідносини у справах №910/881/24 та справи №916/3630/23(916/3829/25) є різними.

З огляду на зазначені обставини, 10.02.2026р. судом ухвалою у протокольній формі відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі №916/3630/23(916/3829/25) до закінчення касаційного розгляду у справі №910/881/24.

Умовами Договору про надання послуг з передачі електричної енергії, при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць (правовий висновок викладений у постанові ОП КГС ВС від 19.08.2022р. у справі 912/1941/21).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати КЦС ВС від 01.03.2021р. № 180/1735/16-ц (61-18013сво18)).

На виконання умов п. 6.2 та п.п. 2 п. 9.2 договору для проведення поетапної оплати за послуги з передачі електричної енергії (планові платежі) Позивачем були виставлені Відповідачу зазначені вище рахунки.

Сума основного боргу за Договором №0280-02024-ПП від 01.01.2024р. Відповідачем була сплачена у повному обсязі, однак, з матеріалів справи вбачається, що Відповідачем систематично допускалось порушення платіжної дисципліни.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі Загальні положення про зобов`язання книги 5 Цивільного кодексу України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (правовий висновок викладений у постанові КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (правовий висновок викладений у постанові ОП КГС ВС від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою (правовий висновок викладений у постанові ВП ВС від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19).

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (правовий висновок викладений у постанові ВП ВС від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц).

Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення оплати планової вартості Послуги за кожну декаду відповідного розрахункового місяця здійснено позивачем до 15 числа відповідного місяця (включно), а з 16 числа відповідного місяця нараховано 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення зобов`язання за фактичний обсяг, погоджений актом надання послуг, який підписувався сторонами у відповідному місяці.

Господарський суд зазначає, що такий порядок нарахування відсотків річних є вірним та обґрунтованим, адже 18-го числа поточного місяця крайній строк оплати планового платежу за першу декаду місяця, отже 19-го числа починається прострочення такого платежу, відповідно 28-го числа поточного місяця крайній строк оплати за другу декаду, тому 29-те перший день прострочення, а 8-е число наступного місяця є крайнім строком оплати за третю декаду, тому 9-го числа наступного місяця починається прострочення з оплати планового платежу за третю декаду.

Як оплата планової вартості Послуги, так і остаточний розрахунок за фактичний обсяг Послуги по суті є одним і тим самим зобов`язанням з оплати Послуги, що надається у відповідному розрахунковому періоді, розподіл такого обов`язку на окремі платежі у часі (попередня оплата, остаточний розрахунок) не створює умов для припинення існування таких частин зобов`язання.

Невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданих послуг

Оскільки укладеним між сторонами Договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану Послугу як оплата планових платежів та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання Користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу Послуги, отриманої за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормам ст. 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, висновок Відповідача про неможливість нарахування і стягнення штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат при порушенні строків оплати планових платежів за Послугу за Договором є помилковим (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2024р. у справі № 913/211/23).

Враховуючи вищевикладене, Суд вважає обґрунтованим нарахування Позивачем та заявлення до стягнення індексу інфляції та 3% річних від прострочених сум платежів за Договором за весь час прострочення. Дослідивши надані Позивачем розрахунки, господарським судом встановлено їх обґрунтованість та відповідність обставинам справи.

Крім того, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог у справі Відповідач посилався на наявність форс-мажорних обставин, невиконання Оператором системи передачі своїх зобов`язань за договорами про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, сформовану ситуацію на території Херсонської міської територіальної громади.

Відповідно до п. 11.1. Договору, Сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за Договором, якщо це є результатом дії форс-мажорних обставин.

За загальним правилом, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч. 1 ст. 617 ЦК України). Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 р. у справі № 910/15264/21 колегія судів зазначила, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин".

24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Президент України видав Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. введено воєнний стан.

Торгово-промислова палата України (далі ТПП) листом від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія рф проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Так, відповідно до сталої судової практики суду касаційної інстанції, лист ТПП від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

При цьому, сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин, обставини форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 р. у справі № 908/2287/17, від 21.07.2021 р. у справі № 912/3323/20, від 25.11.2021 р. у справі № 905/55/21).

Водночас, посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 р. у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 р. у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 р. у справі № 913/785/1 та від 30.11.2021 р. у справі № 913/785/17).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 13.12.2023 р. у справі № 922/193/23 викладений правовий висновок, що "форс-мажор є окремою, самостійною обставиною, яка звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, яка характеризується тим, що обставини форс-мажору повинні виникнути після укладення договору, неможливість виконання зобов`язання повинна бути у період існування таких обставин і такі обставини повинні бути зазначені в договорі".

Водночас, Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 р. у справі № 910/7679/22 звертає увагу на те, що "навіть за відсутності сертифіката ТПП, отриманого в передбаченому законом порядку, сторона не позбавлена можливості доводити наявність форс-мажорних обставин іншими доказами, якщо інше не встановлено законом чи договором".

На переконання Відповідача, факторами які прямо вплину на можливість своєчасних та у повному обсязі розрахунків з Позивачем є невиконання Оператором системи передачі своїх зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та ситуації, що склалась на території Херсонської міської територіальної громади внаслідок проведення активних бойових дії.

Стосовно посилання Відповідача на невиконання Оператором системи передачі своїх зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел господарський суд враховує наступне.

Пунктом 2 ч. 7 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальники універсальних послуг мають право отримувати компенсацію витрат, зокрема, на надання оператору системи передачі послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Таке ж право Постачальника універсальних послуг закріплено п. 5.3.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", як постачальником універсальних послуг, та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", як Оператором системи передачі, укладено договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальником універсальних послуг № 0280-09021 від 01.07.2019р. Метою укладення вказаного Договору є забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат Постачальника послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом та забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Відповідач зазначає, що підставою неможливості виконання зобов`язань перед Позивачем є неналежне виконання Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" умов вищевказаного договору, у зв`язку із чим, у останнього перед відповідачем утворилась заборгованість у розмірі понад 55 млн. грн. Таким чином, Відповідач фактично "недоотримав" необхідні грошові кошти для розрахунків за Послуги перед ОСП (Позивачем).

Вказані доводи господарський суд не приймає як обставини непереборної сили, що унеможливили виконання Відповідачем зобов`язань перед Позивачем, оскільки, положеннями Договорів, укладених між Позивачем та Відповідачем, та положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" не встановлено, що можливість оплати вартості постановленої Відповідачу електричної енергії ставиться у залежність від виконання Оператором системи передачі Договору, укладеного з Постачальником надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" є самостійним суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на власний ризик, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), має відокремлене майно і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями.

Положеннями п. 2 ч. 7 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" закріплено право Постачальника універсальних послуг на компенсацію витрат пов`язаних із наданням оператору системи передачі послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Реалізація Відповідачем наданого йому Законом права на відшкодування вищезазначених витрат не може бути підставою для невиконання зобов`язання перед Позивачем за Договором №0280-02024-ПП від 01.01.2024р.

Крім того, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Отже, у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (статті 607 ЦК України) або на відсутність вини (стаття 614, 617 ЦК України чи статті 218 ГК України) (аналогічний висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 24.10.2023 у справі № 910/18566/21, від 25.06.2020 у справі № 910/4926/19, від 30.03.2020 у справі №910/3011/19, від 27.03.2024 у справі № 910/7717/23).

Також, господарський суд вважає безпідставними посилання Відповідача на ситуацію, що склалась на території Херсонської міської територіальної громади внаслідок проведення активних бойових дії, оскільки, Відповідачем не наведеного причинно-наслідкового зв`язку між завданими йому збитками під час перебування на тимчасово окупованій територій у 2022р. та неможливістю належним чином виконувати зобов`язання за №0280-02024-ПП від 01.01.2024р. у період з квітня по липень 2025р.

Згідно ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

При цьому, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також, визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

На думку суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що передбачений положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, та є таким, що забезпечить відновлення порушеного права Позивача.

Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, суд вважає за належне задовольнити позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3% річних у сумі 199 090, 41 грн. та інфляційні збитки у сумі 59 317, 86 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) 3% річних у сумі 199 090 (сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`яносто) грн. 41 коп., інфляційні збитки 59 317 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста сімнадцять) грн. 86 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17 лютого 2026 р.

Копію рішення надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": Товариству з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго", розпоряднику майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" арбітражному керуючому Литвиненку С.С.

Суддя С.І. Райчева