ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог кредиторів

"18" лютого 2026 р. Справа № 907/1257/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В. розглянувши матеріали заяви про грошові вимоги кредитора до боржника від ТОВ «АВЕНТУС Україна» (вх.№02.3.1-02/146/26)

за заявою: фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

Секретар судового засідання - Райніш М.І.,

За участю представників сторін:

від заявника (кредитора) - Калачик В.В., адвокат (в режимі відеоконференцзв`язку);

від боржника - фізична особа ОСОБА_1 (в залі суду);

від керуючого реструктуризацією - Ракущинець А.А., арбітражний керуючий (в залі суду);

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про свою неплатоспроможність як боржника - фізичної особи, в якій просить прийняти дану заяву до розгляду, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, затвердити кандидатуру Ракущинець Андрія Андрашовича та призначити керуючим реструктуризацією боргів, оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на офіційному сайті Вищого господарського суду України.

Ухвалою суду від 06.11.2025 прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у підготовчому засіданні суду, визнано явку боржника фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 обов`язковою у підготовче засідання суду і викликати його для участі у підготовчому засіданні суду. Зобов`язано заявника фізичну особу ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої заяви.

Ухвалою суду від 11.12.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; Введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; Оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у встановленому законодавством порядку, текст якого додати до справи; Призначено керуючим реструктуризацією у справі №907/1234/25 арбітражного керуючого Ракушинець Андрія Андрашовича (Свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 66 від 15.02.2013 року, 61003, м. Ужгород, вул. Л. Толстого, буд. 10-Б); Призначено керуючим реструктуризацією у справі №907/1234/25 арбітражного керуючого Ракушинець Андрія Андрашовича (Свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 66 від 15.02.2013 року, 61003, м. Ужгород, вул. Л. Толстого, буд. 10-Б); Встановити призначеному керуючому реструктуризацією основну грошову винагороду у розмірі п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень за рахунок авансованих боржником коштів на депозитний рахунок Господарського суду Закарпатської області; Встановлено строк призначеному керуючому реструктуризацією до 20.01.2026 для подання до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів.

На адресу господарського суду 12.01.2026 від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» м. Київ, пр. Берестейський, буд. 90-А надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, в якій він просить визнати кредиторські вимоги в розмірі 89 426,80 гривень, в тому числі: у другу чергу 84102,00 гривень за Договором про надання споживчого кредиту №9268072 від 23.07.2025 р.; позачергово 5324,80 гривень, сплаченого судового збору.

Зазначена заява обґрунтована тим, що на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 9268072 від 23.07.2025 р. Боржником 23.07.2025 р. було укладено Договір про надання споживчого кредиту №9268072 (надалі Договір) з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі Кредитор), відповідно до якого Кредитор надав Боржнику кредит у розмірі 32100,00 гривень терміном на 360 днів на умовах відповідно до Договору. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості Боржника перед Кредитором за Договором про надання споживчого кредиту №9268072 від 23.07.2025 р. становить 84102,00 гривень. Також Кредитор заявляє про понесені ним судові витрати зі сплати судового збору 5324,80 гривень (Заява подана через систему Електронний суд, застосовується коефіцієнт 0,8 до ставки судового збору).

Ухвалою суду від 13.01.2026 прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» м. Київ, пр. Берестейський, буд. 90-А про визнання кредиторських вимог 89426,80 грн., в тому числі: у другу чергу 84102,00 гривень за Договором про надання споживчого кредиту №9268072 від 23.07.2025 р.; позачергово 5324,80 гривень, сплаченого судового збору; Розгляд заяви призначено 12 лютого 2026 р. на 12:30 год. Запропоновано боржнику до дня судового засідання подати відзив на заяву кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА». Арбітражному керуючому Ракушинець А.А. взяти до уваги відомості із заяви з кредиторськими вимогами кредитора під час організації зборів кредиторів для розгляду плану реструктуризації боржника.

В подальшому, на адресу суду надійшло повідомлення про результати розгляду грошових вимог від арбітражного керуючого Ракущинець А.А. (Свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 66 від 15.02.2013 року, 61003, м. Ужгород, вул. Л. Толстого, буд. 10-Б).

Розглянувши дану заяву кредитора, суд зазначає наступне.

В своїй заяві кредитор зазначає, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має до Боржника грошові вимоги на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 9268072 від 23.07.2025 р. Боржником 23.07.2025 р. було укладено Договір про надання споживчого кредиту №9268072 (надалі Договір) з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі Кредитор), відповідно до якого Кредитор надав Боржнику кредит у розмірі 32100,00 гривень терміном на 360 днів на умовах відповідно до Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Пункт 1.3. Договору передбачає: «Сума кредиту (загальний розмір) складає: 32100,00 гривень. Тип кредиту кредит.».

Відповідно до п. 1.5.1. та 1.5.2. Договору передбачено розмір відсотків за користування кредитом: « 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2..Знижена процентна ставка 0,50 % в день та застосовується відповідно до наступних умов.……».

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості Боржника перед Кредитором за Договором про надання споживчого кредиту №9268072 від 23.07.2025 р. становить 84102,00 гривень.

Водночас за результатами розгляд заявлених вимог кредитора керуючий реструктуризацією вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до поданих боржником документів при зверненні до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначено, що заборгованість складає перед товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» по Договору про надання споживчого кредиту № 9268072 від 23.07.2025р. в розмірі 67410,00 грн., в тому числі борг по кредиту 32100,00 грн., борг по відсоткам 35310,00 грн., штраф, пеня 0,00 грн.

Зазначені дані збігаються з викладеним кредитором, тому керуючим реструктуризацією не оспорюються факт отримання та наявності боргу перед даним кредитором.

Щодо заявлених сум, слід зазначити наступне. Заявлено кредиторські вимоги на суму 89426,80 грн. заборгованості по Договору № 9268072 від 23.07.2025р., яка складається з наступного:

Заборгованість за кредитом 32 100,00 грн.;

Заборгованість за відсотками 35 952,00 грн.;

Заборгованості за штрафом 16 050,00 грн.

Та судовий збір в розмірі 5324,80 грн.

Відповідно до даних Українського бюро кредитних історій, сума виданого кредиту складає 32100,00 грн. Відповідно до договору, розмір виданого кредиту складає 32100,00 грн.

Арбітражний керуючий вказує, що при стягненні заявленої кредитором заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено тіло кредиту, строк кредитування і розмір відсотків, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, вважає безспірним вимоги кредитора в розмірі 67 731,00 грн., яка складається за наступного: Заборгованість за кредитом 32 100,00 грн.; Заборгованість за відсотками 35 631,00 грн.; Та судовий збір в розмірі 5324,80 грн. 15.05.2025.

ТОВ «АВЕНТУС Україна» подано заперечення на повідомлення арбітражного керуючого про результат розгляду грошових вимог кредиторів в частині визнання грошових вимог ТОВ «АВЕНТУС Україна», відповідно до яких вказує наступне:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.12.2025 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 120 Кодексу України з процедур банкрутства з дати відкриття провадження припиняється нарахування процентів за зобов`язаннями боржника. Проценти у сумі 321,00 грн були помилково нараховані за 12.12.2025 року, тобто після відкриття провадження. З огляду на імперативність статті 120 КУзПБ, Кредитор не наполягає на включенні зазначеної суми до реєстру вимог кредиторів та у цій частині висновки керуючого реструктуризацією не оспорює.

Кредитор не погоджується з висновком керуючого реструктуризацією про невизнання штрафу у сумі 16 050,00 грн, нарахованого за Договором про надання споживчого кредиту № 9268072 від 23.07.2025 року. Висновок про необхідність списання штрафу ґрунтується на розширювальному тлумаченні норм законодавства та неправильному ототожненні штрафу із заходами відповідальності у розумінні статті 625 ЦК України.

Крім того, кредитор вказує, що умовами Договору № 9268072 (п.6.4.3.) сторони прямо погодили сплату штрафу у фіксованому розмірі у разі порушення строків виконання грошового зобов`язання. Отже, штраф має забезпечувальну правову природу та не є компенсацією у розумінні статті 625 ЦК України.

Керуючий реструктуризацією посилається на пункт 6 Прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону № 3498-IX) та пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Водночас зазначені норми спрямовані на звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Штраф, передбачений договором, має забезпечувальний характер та є погодженим сторонами способом гарантування належного виконання зобов`язання. Законодавство не містить імперативної заборони на включення до реєстру вимог кредиторів штрафу, який виник до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Розширювальне тлумачення зазначених норм та їх автоматичне застосування до забезпечувальних платежів суперечить принципу правової визначеності.

Щодо штраф у сумі 16 050,00 грн кредитор вказує, що такий виник до відкриття провадження у справі. Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає можливості його списання. Закон визначає лише черговість задоволення таких вимог. Отже, відсутні правові підстави для невизнання зазначеної суми

Таким чином, кредитор: погоджується з невключенням до реєстру процентів у сумі 321,00 грн; заперечує проти невизнання штрафу у сумі 16 050,00 грн; наполягає на включенні штрафу до реєстру вимог кредиторів із визначенням черговості.

Відповідно до ч. 1 т. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Книга третя Кодексу України з процедур банкрутства містить положення щодо банкрутства юридичних осіб; книга четверта - положення щодо відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор- юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Грошове зобов`язання згідно абз. 4 ч. 1ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства- це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Частинами 1, 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Частиною 4 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог суд в силу наведених вище норм має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19).

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Водночас суд наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі КУзПБ), склад і розмір грошових зобов`язань [...] визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Водночас заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подав 04.11.2025 року.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про необхідність часткового визнання кредиторських вимог.

Суд зазначає, що визнані грошові вимоги кредитора належить віднести до певних черг задоволення та включити до реєстру вимог кредиторів.

Статтею 64 КУзПБ передбачена черговість задоволення вимог кредиторів. Зокрема, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому кодексом. При цьому у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами.

Частиною 2 ст. 64 КУзПБ передбачено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються у міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Отже, грошові вимоги кредитора ТОВ «АВЕНТУС Україна» належить розподілити по чергам задоволення, а саме:

- 83 781, 00 грн за Договором про надання споживчого кредиту №9268072 від 23.07.2025 р.- що підлягають включенню до ІІ Черги вимог кредиторів.

- Суму сплаченого судового збору за подання заяви з грошовими вимогами у розмірі 5 324, 80 грн., що підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів позачергово

Керуючись ст. 45 КУзПБ, ст. 234 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Визнати вимоги кредитора ТОВ «АВЕНТУС Україна» у справі №907/1257/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , в розмірі 83 781, 00 грн із задоволенням у другу чергу та 5 324, 80 грн. суми сплаченого судового збору за подання заяви з грошовими вимогами, що підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів позачергово.

2.Зобов`язати керуючого реструктуризацією Ракущинець А.А. внести вимоги кредитора ТОВ «АВЕНТУС Україна» до реєстру вимог кредиторів та примірник реєстру надати до справи.

Відповідно до ч. 1 ст.235, ст. 255 ГПК України, ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена. Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення її повного тексту. Апеляційна скарга подається до Західного апеляційного господарського суду в установленому порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.02.2026.

СУДДЯ Любомир АНДРЕЙЧУК