ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2026 Справа №905/1196/25

Суддя Господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро

до відповідача: Об`єднання співвласників житла та допоміжних приміщень у гуртожитку «Фенікс», м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення 291 823,68грн

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» м. Дніпро звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Об`єднання співвласників житла та допоміжних приміщень у гуртожитку «Фенікс», м. Краматорськ, Донецька область про стягнення 291823,68грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №2601 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 в частинні повної оплати поставленої електричної енергії за період червень 2025.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі №905/1196/25; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено учасникам строк для надання заяв по суті справи, зокрема відповідачу строк для подання відзиву на позов до 12.12.2025 включно (враховуючи час пересилання засобами зв`язку).

Порядок виклику учасників справи у судове засідання визначено ст.120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно приписів ч.2, ч. 3 якої суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язкова. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 5 ст.176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст. 120 цього Кодексу.

За приписами ч.5 ст.6 ГПК України (в редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023) суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч.11 ст.242 ГПК України (в редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.5.8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС.

Згідно з п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно до вищенаведених приписів законодавства копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була надіслана до Електронного кабінету позивача та згідно довідки, сформованій у системі "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" 18.11.2025 року.

Станом на час відкриття провадження у справі Об`єднання співвласників житла та допоміжних приміщень у гуртожитку «Фенікс» в силу приписів ч. 6 ст.6 ГПК України (в редакції ЗУ від 29.06.2023 №3200-IX) не зареєструвало власний електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд відзначає наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час порушення провадження у справі та станом на час винесення рішення у справі місцезнаходження відповідача значиться за наступною адресою: 84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Прилуцька, буд. 10.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості щодо зміни місцезнаходження відповідача в матеріалах справи відсутні.

Відтак, копія ухвали суду від 17.11.2025 була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до положень ст.242 ГПК України засобами поштового зв`язку на адресу зазначену у ЄДР, однак поштове відправлення було повернуто відправнику 08.12.2025, згідно трекінгу АТ «Укрпошта» підстава повернення - закінчення терміну зберігання.

Суд зазначає, що отримання поштової кореспонденції адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Суд не зобов`язаний розшукувати учасника справи, а керується тільки адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Відповідно у разі, якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (близький за змістом висновок наведено у постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі №926/1739/24, від 01.08.2025 у справі №910/13511/22).

За змістом ч.6 ст.120 ГПК суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

У Єдиному державному реєстрі міститься інформація щодо наявності у відповідача засобів телефонного зв`язку - НОМЕР_1, також матеріали справи містять інформацію щодо наявності інших засобів телефонного зв`язку - НОМЕР_2, НОМЕР_3 та наявності електронної адреси відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1. З огляду на викладене, судом були вжиті додаткові заходи для належного інформування відповідача про розгляд справи шляхом направлення ухвали на вказану електронну адресу, яка згідно довідки, сформованій у системі "Діловодство спеціалізованого суду" доставлена 17.11.2025 адресату; також суд направив телефонограму на номер телефонного зв`язку НОМЕР_2, за яким телефонограму прийняла Семенова Неля Вікторівна (голова правління).

Додатково судом розміщено відповідне оголошення для відповідача на сторінці Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Крім того, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

На виконання приписів чинних нормативно-правових актів процесуальний документ по справі був оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, судом було вжито всіх можливих заходів задля повідомлення учасників процесу про хід розгляду справи, витримано терміни, які суд вважає достатніми для можливості реалізації сторонами своїх процесуальних прав.

В подальшому відповідачем був зареєстрований власний кабінет в системі «Електронний суд», про що він повідомив суд у відзиві на позовну заяву. Перевіривши вказану інформацію, судом було встановлено, що відповідач 01.12.2025 зареєстрував Електронний кабінет в ЄСІТС.

15.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 12.12.2025, в якому заперечив проти позовних вимог, вважає, що наведені у позові доводи, аргументи позивача є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач не погоджується з розрахунком позивача, посилаючись на те, що за приєднаною точкою обліку дозволена потужність складає Р-20,2 кВт, з огляду на що навіть при максимальному цілодобовому навантажені відповідач за червень 2025 року міг спожити лише 14544 кВт, а не 76574 кВт як зазначено у позові. Крім того, як вбачається з акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 30.06.2025 року між позивачем та відповідачем у графі покази приладів обліку зазначено наступне: у розрахунковому періоді 078968.0 (колонка 6), у попередньому періоді 076493.0 (колонка 7), різниця показників (гр.6-гр.7) 2475 кВт. Таким чином, фактично спожита електроенергія за червень 2025 року становить 2475 кВт (різниця за показниками приладу обліку за червень та травень 2025 року), а не 76574 кВт як зазначено у позові. За підрахунком відповідача, вартість спожитої електроенергії у червні 2025 року складає 10395грн (2475 кВт х 4,2), які було сплачено платежами від 23.07.2025 року на суму 23976грн. та від 21.08.2025 року на суму 15000грн. Також відповідач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 6000,00грн.

23.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №б/н від 22.12.2025, у якій позивач зазначає, що відзив позивачем отримано 15.12.2025 через підсистему «Електронний суд», відтак відповідь на відзив позивач може надати до 22.12.2025 (враховуючи вихідні дні). Позивач не погоджується з наведеними у відзиві на позовну заяву доводами відповідача, зазначає, що відповідно до реєстру споживачів, оператор системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі - ОСР) надає послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідачу на умовах публічного договору, розміщеного на сайті ОСР. Таким чином у відповідача наявні окремі договірні відносини щодо розподілу (передачі) електричної енергії з ОСР, згідно з якими ОСР здійснює облік спожитої відповідачем електричної енергії відповідно до певного переліку точок комерційного обліку (далі - ТКО). Позивач зауважує, що обсяги споживання електричної енергії визначає виключно ОСР на підставі власного переліку ТКО відповідача, на що позивач жодним чином не може впливати. Позивач здійснює нарахування на весь обсяг електричної енергії, який йому передав ОСР. Відповідно до галузевого законодавства та договірних умов, позивач не впливає на визначення переліку ТКО споживача та на визначення обсягів спожитої електричної енергії.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що до моменту звернення до суду від відповідача не надходило жодних заперечень стосовно обсягів спожитої електричної енергії у червні 2025, навпаки у листах від 30.07.2025, 29.08.2025 спірна заборгованість визнана відповідачем в повному обсязі. Крім того, нарахування з застосуванням коефіцієнта трансформації та з урахуванням обсягів технологічних втрат щомісячно сплачувались відповідачем без заперечень, зокрема у травні 2025.

Позивач вважає нарахування за спожиту електричну енергію правомірними, оскільки вони здійсненні на підставі даних, отриманих від ОСР. Обсяг спожитої електричної енергії за спірний період відповідачем не спростований, крім того відповідачем не надано доказів оскарження даних ОСР та ППКО. З урахуванням наведеного, просить прийняти відповідь на відзив на позовну заяву, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

25.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява №б/н від 24.12.2025, в якій просити долучити до відповіді на відзив на позовну заяву від 22.12.2025 приєднані до неї додатки, які з технічних причин помилково не були долучені і на які йдеться посилання у відповіді на відзив. Так, до заяви приєднані: виписка АБ «Укргазбанк» з особового рахунку позивача б/н від 16.12.2025 період 27.06.2025-27.06.2025; акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) №б/н від 31.05.2025; рахунок за спожиту електричну енергію №2601 від 03.06.2025; інформація щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» розрахунковий період травень 2025р.; скріншот з особистого кабінету відповідача (з реквізитами споживача).

25.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання №б/н від 25.12.2025 з додатком (карткою руху заяви), в якому зазначає, що 22.12.2025 року представником позивача було подано відповідь на відзив з пропуском встановленого судом строку, клопотання щодо продовження строку чи його поновлення на подання відповіді на відзив позивачем не заявлялось. У відповіді на відзив позивач зазначив про той факт, що нібито відзив було ним отримано 15.12.2025 через підсистему «Електронний суд», в той же час вказане не відповідає дійсності, оскільки з картки руху документів по цій справі, а саме: картки руху відзиву на позов вбачається, що він був доставлений позивачу 12.12.2025 року о 16:50 годині, а не 15.12.2025 року. Таким чином вважає, що строк на подання відповіді на відзив закінчився 17.12.2025, не був продовжений чи поновлений судом, а отже відповідь на відзив підлягає залишенню без розгляду. Крім того звертає увагу на те, що представником позивача 24.12.2025 року подано заяву про долучення доказів, в той же час будь-яких доказів у підтвердження посилань на технічні причини поважності пропуску строку на подання вказаних документів позивачем не надано, в свою чергу у позовній заяві представником позивача не зазначалось про неможливість подання певних доказів, отже посилаючись на відсутність з боку позивача клопотання про поновлення строку на подання доказів вважає, що заява від 24.12.2025 також повинна бути залишена без розгляду.

Беручи до уваги вищевикладене, просить суд залишити без розгляду подані позивачем відповідь на відзив від 22.12.2025 та заяву від 24.12.2025 про доручення доказів.

30.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло заперечення на клопотання (заяву) №б/н від 29.12.2005, в якому заперечує проти клопотання іншого учасника справи про залишення поданих позивачем відповіді на відзив від 22.12.2025 та заяви від 24.12.2025 про доручення доказів. Позивач вказує на те, що відповідно до інформації з розділів «Повідомлення» та «Мої справи» підсистеми «Електронний суд» документи, що надійшли по справі датуються 15.12.2025, у вказану дату судом о 13-00 год. проведена реєстрація документу з додатками під назвою «Клопотання», яке за своїм змістом є відзивом на позовну заяву, 15.12.2025 о 13-01 год. проведена реєстрація заяви представника відповідача про вступ у справу як представника. Відповідь на відзив на позовну заяву від 22.12.2025 зареєстрована судом 23.12.2025. Документи, які б надійшли та були зареєстровані судом 12.12.2025 року по справі №905/1196/25 в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС відсутні. Враховуючи викладене, просить суд відмовити відповідачу в задоволені клопотання від 25.12.2025.

Розглянувши клопотання відповідача №б/н від 25.12.2025 про залишення без розгляду поданих позивачем відповіді на відзив №б/н від 15.12.2025 та заяви №б/н від 24.12.2025 суд зазначає наступне:

Відповідно до пункту 6 частини 2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частинами 2, 4 ст.161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

За приписами ч. 1, ч. 4 ст. 166 ГПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення; відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

За приписами ст.252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно ч.2 ст.151 ГПК України позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 17.11.2025 встановлено відповідачу строк до 12.12.2025 включно (враховуючи час пересилання засобами зв`язку) для подання суду відзиву на позов, встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву.

Відповідач у клопотанні №б/н від 25.12.2025 зазначає, що відзив був доставлений позивачу 12.12.2025, у зв`язку з чим строк на подання відповіді на відзив закінчився 17.12.2025, отже відповідь на відзив №б/н від 22.12.2025 подано з пропуском встановленого судом строку. У якості доказу про доставку відзиву на позовну заяву позивачу 12.12.2025 відповідачем додано до вказаного клопотання роздруківку картки руху заяви. Стосовно заяви позивача №б/н від 24.12.2025 про долучення доказів до відповіді на відзив, відповідач зазначає, що вказана заява подана без доказів поважності пропуску строку.

Представник позивача стверджує, що відзив був отриманий товариством 15.12.2025, відповідно відповідь на відзив позивач мав право подати до 22.12.2025 включно (враховуючи вихідні дні). У якості доказу отримання позивачем відзиву на позовну заяву 15.12.2025, позивачем надани скріншоти з підсистеми Електронний суд ЄСІТС. В свою чергу, долучені докази до відповіді на відзив з технічних причин помилково не були долучені до відповіді на відзив, в свою чергу у відповіді на відзив позивач посилався на вказані докази.

Суд для визначення дати доставки відзиву на позовну заяву позивачу у системі «Електронний суд» дослідив надану відповідачем роздруківку карти руху заяви та надані позивачем скріншоти з підсистеми Електронний суд ЄСІТС, здійснивши власну перевірку дати доставки відзиву у системі «Електронний суд», дійшов висновку, що відзив на позовну заяву був сформований у підсистемі 12.15.2025, однак фактично доставлений учаснику справи 15.12.2025.

Відповідно до ч.ч.1,4 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи приписи процесуального законодавства, враховуючи, що встановлений судом кінцевий строк на подання відповіді на відзив припав на вихідний день, останнім днем строку є 22.12.2025, відповідно відповідь на відзив надійшов у встановлений судом в ухвалі від 17.11.2025 строк та підлягає прийняттю судом.

Учасники справи зобов`язані подавати всі наявні в них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (ст. 42 ГПК України).

За змістом ст.80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (п. 5 ч. 3 ст. 162, ч.2 ст. 164 ГПК України).

Завданням суду є з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 статті 263 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При зверненні з цим позовом позивач надав до суду докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. В подальшому, за наслідками ознайомлення з позицією відповідача у відзиві позивач надав до суду з заявою №б/н від 24.12.2025 додаткові докази на підтвердження своєї незгоди з позицією відповідача у відзиві. Ці додаткові докази, хоча і не були подані разом з відповіддю на відзив, однак позивач посилався на них.

Враховуючи введення в країні воєнного стану, зважаючи на неодноразові обстріли об`єктів критичної інфраструктури, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та оголошення тривалих повітряних тривог, що в свою чергу могло вплинути на роботу підприємства позивача, в тому числі й уповільнити документообіг, з метою всебічного, об`єктивного розгляду справи, задля дотримання принципів господарського судочинства, подані позивачем докази прийняті судом до розгляду.

Відповідно до ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

За приписами ч.2 ст. 114 ГПК України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У рішенні Європейського Суду з прав людини "Савенков проти України" від 02.05.2013 "Папазов проти України" від 15.03.2012 зазначено, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Отже, строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи, поведінка заявників та об`єктивна необхідність вчинення процесуальних дій.

Як вже зазначалося, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.

Відповідно до Рекомендацій, прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на обставини, пов`язані із збройною агресію проти України, включення Харківської міської територіальної громади (місцезнаходження Господарського суду Донецької області) до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, а також обставини особливого (дистанційного) режиму роботи Господарського суду Донецької області, враховуючи період знаходження головуючого судді у щорічній відпустці, повний текст рішення складений судом у межах розумного строку в розумінні положень ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" розміщено на офіційному веб-сайті https://www.dn.yasno.com.ua публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційні пропозиції до вказаного договору.

01.01.2019 Об`єднання співвласників житла та допоміжних приміщень у гуртожитку «Фенікс» приєдналося до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" шляхом фактичного споживання електроенергії та здійснення оплати на умовах Комерційної пропозиції "Колективна побутова ОЗ" (Додаток 2.3 до договору). Для проведення розрахунків позивачем було відкрито відповідачу особовий рахунок №2601.

Згідно виписки по рахунку позивача №б/н від 07.02.2019 відповідач здійснив оплату за електроенергію у розмірі 5000,00грн, призначення платежу: «оплата згідно рахунку за електроенергію №2601 за січень 2019р. від 22.01.2019р. у сумі 5000,00грн. в т.ч. ПДВ - 20% 833,33грн.»; згідно виписки №б/н від 12.02.2019 у розмірі 3000,00грн, призначення платежу: «оплата згідно рахунку за електроенергію № 2601 за січень 2019р. від 22.01.2019р. у сумі 3000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 20% 500,00 грн.»; згідно виписки № б/н від 20.02.2019 у розмірі 10529,20грн, призначення платежу: «оплата згідно рахунку за електроенергію № 2601 за січень 2019р. від 22.01.2019р. у сумі 10529,20 грн. в т.ч. ПДВ - 20% 1754,87 грн.»

Таким чином, 01.01.2019 між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» (далі - позивач, постачальник) та Об`єднанням співвласників житла та допоміжних приміщень у гуртожитку «Фенікс» (далі - відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №2601 (далі - договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.1.1 цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі-договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачем (далі-споживач) постачальником універсальних послуг (далі-постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до цього договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Далі по тексту цього договору постачальник або споживач іменуються сторона, а разом - сторони. (п.1.2 договору).

За приписами п.2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку до цього договору.

Згідно п.2.2. договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного у установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Відповідно до п.5.1. договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору. У разі надання у встановленому порядку постачальником споживачу повідомлення про зміни умов цього договору (у тому числі зміни ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг) та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, цей договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення):

1) розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання постачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору;

2) зміненим на запропонованих постачальником умовах - якщо споживач не надав постачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін у термін, зазначений у повідомленні.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальник. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію, крім випадків споживання електричної енергії побутовим споживачем або споживачем, що купує електричну енергію у постачальників універсальних послуг за фіксованою ціною , на непобутові потреби (на потреби, для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено), коли постачальник універсальних послуг може виставляти єдиний рахунок за відповідними тарифами (цінами) за складовими: за фіксованою ціною для побутових споживачів; тарифами (цінами) для непобутових споживачів (п.5.2.договору).

За приписами п.5.5 договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРРЕЕ. Сторони домовились про те, що ціна на електричну енергію, сформована постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

За умовами п.5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

За змістом п.5.10. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

У разі виникнення у споживача заборгованості за постачання електричної енергії за цим договором споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим договором. У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному цим договором (п. 5.12 договору).

Відповідно до п.6.2.1 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

За приписами п.п.2 п.7.2, п.п.8 п.7.2 договору постачальник зобов`язується обчислювати і виставляти рахунки споживачу відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором; приймати оплату наданих за цим договором послуг будь-яким способом, що передбачений цим договором.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. (п.9.1 договору).

За змістом п.13.1 договору цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватися з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

За умовами п.13.11 договору додатки до договору, в тому числі публічні сформовані постачальником та розміщені на сайті є невід`ємною частиною цього договору.

Матеріали справи не містять доказів припинення дії договору, отже договір постачання електричної енергії вважається чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Додатком 2.3 до договору є Комерційна пропозиція "Колективна побутова ОЗ" (далі - комерційна пропозиція) постачальника електричної енергії ТОВ "Донецькі енергетичні послуги".

Відповідно до п.2.2 комерційної пропозиції на момент публікації цієї КП відповідні ціни для побутових споживачів встановлені додатком 3 до положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 №483.

Пунктом 4.2 комерційної пропозиції прийняттям цієї комерційної пропозиції, споживач надає згоду та доручає постачальнику здійснювати повернення грошових коштів, що надійшли в рахунок оплати електричної енергії (аванси, переплати, тощо), шляхом їх зарахування між відповідними рахунками постачальника, в тому числі із спеціальним режимом використання, таким чином, щоб забезпечити їх коректне відображення, зокрема у випадку помилкового перерахування споживачем, зарахування переплат в рахунок погашення заборгованості чи споживання майбутніх періодів, у випадку коригування обсягів оператором системи, та в інших випадках, в тому числі при внесенні змін до чинного законодавства.

Відповідно до п.5.1. комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від отримання рахунку.

За умовами п.5.2 комерційної пропозиції рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет». В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

Відповідно до п.5.3 комерційної пропозиції у разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз на місяць за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим (п. 5.5 комерційної пропозиції).

За приписами п.5.7 комерційної пропозиції до виникнення обов`язку здійснення попередньої оплати, у випадках передбачених п. 4.26 ПРРЕЕ, в разі зазначення постачальником в рахунку суми оплати на наступний розрахунковий період, такий платіж є рекомендованим, а не обов`язковим. Споживач має право сплатити рекомендований платіж у строк, визначений у рахунку.

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду (отримання) в сервісі «Особистий кабінет». (п.5.8 комерційної пропозиції).

За умовами п.10.1 комерційної пропозиції для споживачів, у яких є чинний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Колективна побутова ОЗ», постачання електричної енергії на умовах цієї комерційної пропозиції здійснюється за збігом двадцяти денного терміну з моменту її публікації.

Відповідно п.10.5 комерційної пропозиції договір укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії.

Пунктом 12.9 комерційної пропозиції передбачено, що при наявності розбіжностей в частині обсягу спожитої електричної енергії вони підлягають врегулювання відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. В разі виникнення спору з адміністратором комерційного обліку чи постачальником послуг комерційного обліку, споживач протягом семи днів має повідомити постачальника про виникнення такого спору із зазначенням розрахункового періоду по якому виник спір. До вирішення цього питання величина обсягу спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи.

Пунктом 12.12 комерційної пропозиції у разі суперечностей (невідповідності) будь-якої з умов договору умовам, викладеним в цій КП, застосовуються умови цієї КП. З усіх питань не врегульованих договором або цією КП, сторони керуються чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

У підтвердження, що відповідач є користувачем сервісу «Особистий кабінет» позивачем разом із позовом надано суду скріншот сервісу з реквізитами споживача.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за спірним договором з постачання електричної енергії споживачу позивачем надано суду складений та підписаний електронним підписом 04.07.2025 сторонами у сервісі «Особистий кабінет» акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) №б/н від 30.06.2025 за період червень 2025 року (обсяг 76574кВт*год) на суму 330799,68грн. (у т.ч ПДВ).

Позивачем оформлений відповідний рахунок №2601 від 04.07.2025 на суму 330799,68грн, кінцева дата сплати - 11.07.2025, рахунок підписаний 04.07.2025 сторонами у сервісі «Особистий кабінет».

Згідно приєднаної до матеріалів справи виписки АБ «Укргазбанк» №б/н від 27.08.2025 по особовому рахунку позивача за період 23.07.2025-23.07.2025, відповідачем 23.07.2025 здійснено оплату у розмірі 23976,00грн з призначення платежу: «оплата за спожиту електроенергію №2601 за червень 2025 р. від 04.07.2025 р. в сумі 23976,00 в т.ч ПДВ - 20 % 3996,00 грн».

Також матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем оплати 21.08.2025 у розмірі 15000,00грн. згідно виписки АБ «Укргазбанк» №б/н від 27.08.2025 по особовому рахунку позивача за період 21.08.2025-21.08.2025, призначення платежу: «часткова оплата заборгованості за спожиту електроенергію № 2601 в сумі 15000,00грн. в т.ч ПДВ - 20 % 2500,00грн».

Як зазначено у позовній заяві та вбачається з розрахунку ціни позову, позивачем зараховано вищевказані платежі на загальну суму 38976,00грн в рахунок часткової оплати за розрахунковий період червень 2025 року.

Таким чином, загальна заборгованість за період червень 2025 становить 291823,68грн, яка і заявлена до стягнення.

Матеріали справи містять лист №б/н від 24.01.2025, адресований позивачу, у якому відповідач просить електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати офіційною для листування за договором №2601.

24.07.2025 позивачем на вищевказану електронну адресу відповідача з супровідним листом №24/7941 від 23.07.2025 направлено претензію №24/7942 від 23.07.2025 з вимогою сплати заборгованість у розмірі 330799,68грн. за спожиту електричну енергію за період червень 2025 року. У підтвердження направлення претензії позивачем надано суду роздруківки з електронної скриньки, відповідно до яких електронний листи доставлений адресату.

За змістом листа №97/94-6 від 30.07.2025, який міститься в матеріалах справи, відповідач просить позивача надати розстрочку суми боргу, який утворився станом на 01.07.2025 у розмірі 330799,68грн.

Також у листі №103/108-10 від 29.08.2025 відповідач просив позивача надати розстрочку суми боргу, який утворився станом на 29.08.2025 у розмірі 291823,68грн.

Позивач у відповідь на лист відповідача №103/108/10 від 29.08.2025 листом №24/9188 від 03.09.2025 запропонував оформити графік погашення заборгованості на три місяці.

Обставини невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати повної вартості електричної енергії за спірний період червень 2025 стали підставою для звернення з даним позовом до суду

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог не погоджується з обсягами спожитої гуртожитком електроенергії, стверджує, що обсяг за спірний період становить 2375кВт, а не 76574 кВт і тому вартість спожитої електроенергії складає 10395грн, водночас з урахуванням здійснених відповідачем оплат заборгованість за червень 2025 відсутня.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із продажом електричної енергії, здійснюється Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 і безпосередньо договором.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та правочини.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

В даному випадку спірні правовідносини сторін виникли на підставі укладеного між учасниками справи договору про постачання електричної енергії споживачу № 2601.

Проаналізувавши вищезазначений договір, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №2601 від 01.01.2019 розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі по тексту - ПРРЕЕ).

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажом, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Положеннями частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

За умовами Розділу 4 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За змістом п.4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати.

Згідно п.4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до п.2.3.11 ПРРЕЕ комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку (далі - АКО) та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку електричної енергії та ПРРЕЕ.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку електричної енергії (далі - ККОЕЕ), про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно абз. 2 п.4.24 ПРРЕЕ у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Відповідно до п.10 ПРРЕЕ до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії виконує відповідний оператор системи розподілу (далі - ОСР).

Згідно з п.9.14.1 ККОЕЕ адміністратор комерційного обліку (далі - АКО) має передавати адміністратору розрахунків та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Відповідно до п.12.4.4 ККОЕЕ до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції щодо ведення реєстрів точок комерційного обліку, а також приймання результатів вимірювання (показів лічильників) від учасників ринку та/або ППКО, обробки, формування, профілювання, валідації, агрегації та передачі даних комерційного обліку для розрахунків на ринку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

Судом встановлено, що при здійсненні спірних нарахувань позивачем використовувалась надана ОСР інформація про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії, дані від якого є пріоритетними згідно галузевого законодавства, а саме - п.8.6.15 ККОЕЕ встановлено, що дані, отримані від споживача, при проведенні процедур їх перевірки та в розрахунках мають менший пріоритет ніж виміряні дані з контрольних лічильників або дані, отримані безпосередньо оператором системи або ППКО.

Так, матеріали справи містять інформацію від АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі - ОСР) щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, згідно якої за період червень 2025 року обсяг спожитої електроенергії відповідачем становить 76574кВт*год.

Вказані відомості відповідають об`ємам споживання відображеним у акті №б/н від 30.06.2025 та рахунку №2601 від 04.07.2025 за період червень 2025.

Щодо заперечень відповідача стосовно обсягів спожитої ним електроенергії за спірний період суд зазначає наступне.

Відповідач не погоджується з розрахунком позивача вказуючи, що за приєднаною точкою обліку дозволена потужність складає Р-20,2 кВт, відтак навіть при максимальному цілодобовому навантажені відповідач міг спожити за червень 2025 року лише 14544 кВт, а не 76574 кВт як зазначено у позові. Крім того, звертає увагу на відображену в акті прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 30.06.2025 різницю показів приладів обліку у розрахунковому та попередньому періоді, яка свідчить про фактичне споживання електроенергії за червень 2025 року лише в обсязі 2475 кВт. Таким чином, за підрахунком відповідача, вартість фактично спожитої електроенергії складає 10395грн (2475 кВт *4,2), в свою чергу була сплачена здійсненими 23.07.2025 та 21.08.2025 платежами.

Позивачу у відповіді на відзив зазначив, що у відповідності до п.4.3 ПРРЕЕ ОСР була надана інформація щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії відповідачем у спірний період (долучена до позову), а саме:

- початкові покази на початок червня 2025р. - 076493 кВт*год (надані відповідачем через особистий кабінет, по яким споживачем проведена оплата за травень 2025р.);

- кінцеві покази на кінець червня 2025р. - 078968 кВт*год (за даними ПЗ ці покази були зафіксовані ОСР в процесі контрольного зняття показників приладу обліку);

- різниця показів складає 2475кВт*год;

- різниця показів 2475 кВт*год помножується на коефіцієнт трансформації 30 (відповідно до договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, укладеного між ОСР та відповідачем), тому обсяг спожитої електричної енергії у червні 2025р. склав 2475 кВт*год х 30=74250 кВт*год;

- до обсягу спожитої електричної енергії у червні 2025р. додаються обсяги технологічних втрат в мережах (передбачено умовами договору відповідача с ОСР та у п.5.4 комерційної пропозиції), тому 74250 кВт*год + 2324 кВт*год =76574 кВт*год.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.2.2. укладеного між позивачем та відповідачем договору про постачання електричної енергії №2601 від 01.01.2019 обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного у установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Відповідно до листа АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» №64/8865-вих від 11.08.2025, який було направлено позивачу у відповідь на його лист №24/8520-вих від 07.08.2025, між відповідачем та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» укладений та діє договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №2601 від 01.01.2019.

Таким чином у відповідача наявні окремі договірні відносини щодо розподілу (передачі) електричної енергії з ОСР, згідно з якими ОСР здійснює облік спожитої відповідачем електричної енергії відповідно до певного переліку точок комерційного обліку (далі - ТКО). Обсяги споживання електричної енергії визначає саме ОСР на підставі власного переліку ТКО відповідача, в свою чергу позивач здійснює нарахування на весь обсяг електричної енергії, який йому передав ОСР.

Як вже встановлено судом, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (ОСР) надав за запитом позивача відомості щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, згідно якої за період червень 2025 року обсяг спожитої електроенергії відповідачем становить 76574кВт*год., як вже відзначалося судом отримані від ОСР дані про спожиті обсяги електричної енергії є пріоритетними згідно галузевого законодавства.

При цьому суд також звертає увагу на погоджені сторонами у справі умови пункту 12.9 Комерційної пропозиції "Колективна побутова ОЗ", за якими при наявності розбіжностей в частині обсягу спожитої електричної енергії вони підлягають врегулювання відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. В разі виникнення спору з адміністратором комерційного обліку чи постачальником послуг комерційного обліку, споживач протягом семи днів має повідомити постачальника про виникнення такого спору із зазначенням розрахункового періоду по якому виник спір. До вирішення цього питання величина обсягу спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи.

Крім того, за змістом п.п.7, 10 п.6.1 договору №2601 від 01.01.2019 споживач має право, зокрема, вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і, у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою, вимагати організації та проведення звіряння (за необхідності із залученням постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи) розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку; оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг відповідно до порядку, визначеного чинним законодавством та цим договором.

Акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) №б/н від 30.06.2025, рахунок №2601 від 04.07.2025 на суму 330799,68грн підписані електронним підписом 04.07.2025 сторонами у сервісі «Особистий кабінет», в свою чергу доказів того, що відповідач у випадку незгоди з розрахованою сумою звертався до постачальника з метою отримання пояснень або вимагав проведення звірки із залученням оператора системи розподілу, оскаржував пред`явлені до оплати обсяги спожитої електроенергії за червень 2025 до позивача чи оператора системи розподілу матеріали справи не містять.

В порушення пункту 12.9 комерційної пропозиції відповідач не повідомляв постачальника про виникнення розбіжностей в частині обсягу спожитої електричної енергії, а також про виникнення спору з адміністратором комерційного обліку щодо спірного розрахункового періоду. Відтак, до врегулювання цього питання відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку величина обсягу спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи.

Натомість в матеріалах справи наявний лист відповідача до позивача №97/94-6 від 30.07.2025, в якому відповідач визнає виниклу станом на 01.07.2025 заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 330799,68грн за період червень 2025 та просить надати розстрочку всього боргу за наданим графіком.

З огляду на викладене, позивачем правомірно нарахована плата за спожиту електричну енергію за спірний період з урахуванням отриманих від оператора системи розподілу даних, що відповідає нормам чинного законодавства.

Передання позивачем електроенергії відповідачу за договором надає позивачу законне очікування, що вартість поставленої електроенергії за цим договором буде оплачена, виходячи з погодженої сторонами вартості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п.5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

За змістом п.5.10. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Відповідно до п.5.1. комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від отримання рахунку.

За умовами п.5.2 комерційної пропозиції рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет». В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

Пунктом 5.8 комерційної пропозиції виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду (отримання) в сервісі «Особистий кабінет».

Як вже встановлено судом, відповідач зареєстрований у сервісі «Особистий кабінет», що підтверджується наданим позивачем разом із позовною заявою скріншотом вказаного сервісу.

Судом також встановлено, що акт №б/н від 30.06.2025 та рахунок № 2601 від 04.07.2025 підписані сторонами 04.07.2025 у сервісі «Особистий кабінет».

Наявний в матеріалах справи рахунок за спожиту електричну енергію №2601 від 04.07.2025 містить строк оплати - до 11.07.2025, який не суперечить умовам п.5.10. договору про сплату рахунку не менше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем (виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду (отримання) в сервісі «Особистий кабінет»).

З урахуванням вищевикладеного, відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок з позивачем за спожиту електроенергію за період червень 2025 до 11.07.2025 включно та з 12.07.2025 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань.

Згідно з п.1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Згідно із ст.2 ст.73 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 ст.73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписом ст.76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості за період червень 2025 у розмірі 291823,68 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, отже позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Об`єднання співвласників житла та допоміжних приміщень у гуртожитку «Фенікс» (84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Прилуцька, буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 4-Д; ) заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 291823,68грн. та судовий збір у розмірі 3501,89грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Згідно із статтею 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2026.

Суддя Ю.В. Макарова