ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 910/15342/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут»

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025

у складі колегії суддів: Тарасенко К.В. - головуючий, Коробенко Г.П., Кравчук Г.А.

у справі № 910/15342/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут»

до державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення 2 017 593 354,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (далі - ТОВ «Закарпаттяенергозбут», Товариство, позивач) звернулося до суду з позовом до державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - ДП «Гарантований покупець», Підприємство, відповідач) про стягнення 2 017 593 354,28 грн, з яких: 1 712 259 101,73 грн основного боргу; 24 131 464,76 грн 3% річних; 5 309 599,52 грн інфляційних втрат; 275 893 188,27 грн пені.

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг від 15.09.2021 № 2299/02/21 (далі - договір) у частині здійснення повної та своєчасної оплати наданих послуг за лютий 2023 - серпень 2023 року.

3. У подальшому, позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої: заявив про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за інший період (збільшив період нарахування за розрахункові періоди січень 2022 року - серпень 2023 року).

4. Рішенням господарського суду міста Києва від 13.02.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024, позов задоволено частково; стягнуто з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованість у розмірі 1 361 279 906,43 грн, 60 783 150,00 грн 3 % річних, 219 592 704,54 грн інфляційних втрат, 818 311,34 грн судового збору, 217 775,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Провадження у справі в частині стягнення 334 441 118,44 грн основного боргу закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. Верховний Суд, переглядаючи судові рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог, постановою від 26.11.2024 у справі № 910/15342/23 скасував рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024, справу № 910/15342/23 передав на новий розгляд.

6. Скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд вказав на те, що заява позивача про збільшення позовних вимог за своєю правовою природою не є заявою про збільшення розміру позовних вимог, оскільки вимоги та обґрунтування, наведені позивачем у цій заяві є відмінними від вимог та обґрунтувань (фактичних підстав), зазначених ним у позовній заяві, що свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції приписів частини третьої статті 46 ГПК України, на що суд апеляційної інстанції також уваги не звернув.

Крім того, зі змісту рішення суду першої інстанції не вбачається, що судом дійсно було перевірено наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат. Рішення суду не містить висновків та обґрунтувань щодо способу нарахування річних, інфляційних.

Водночас апеляційний господарський суд не перевірив доводи Підприємства щодо бази нарахування для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат після заміни прогнозного обсягу послуг на фактичний та не встановив, за який період (до якого моменту) здійснено нарахування на планові обсяги.

7. За результатами нового розгляду справи господарський суд міста Києва рішенням від 28.05.2025 у справі № 910/15342/23 позовні вимоги задовольнив частково. Стягнув з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 3% річних у розмірі 73 077 362,25 грн, інфляційні втрати у розмірі 143 015 390,25 грн.

8. Рішення мотивоване порушенням відповідачем договірних зобов?язань в частині своєчасної оплати. Судом здійснено перерахунок 3% річних та інфляційних втрат.

9. Здійснивши перевірку розрахунку заявлених до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат щодо відповідності умовам договору, вимогам законодавства та обставинам справи, суд встановив його обґрунтованість в частині визначеного періоду нарахувань на планові обсяги, а також бази нарахування після заміни прогнозного обсягу послуг на фактичний. Так, із вказаного розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались річні та інфляційні на прогнозні обсяги виключно до останнього дня внесення плати за шостий платіж, а після настання вказаної дати позивач нараховував їх на шостий платіж (яким є різниця між фактичною вартістю послуг та сумою внесених відповідачем оплат за перші 5 платежів), що відповідає умовам п. 7 договору.

10. Не погоджуючись із прийнятим рішенням ДП «Гарантований покупець» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати у частині задоволення позовних вимог та заяви про розподіл судових витрат рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2025 у справі № 910/15342/23 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Судові витрати покласти на позивача.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 на підставі ч. 1 п. 7 ст. 228 ГПК України зупинено апеляційне провадження у справі № 910/15342/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/881/24 та справи № 914/2625/23.

12. Суд апеляційної інстанції вказує на те, що 10.09.2025 колегія суддів Касаційного господарського суду постановила ухвалу про передачу справи №910/881/24 на розгляд об`єднаної палати для відступу від висновків Верховного Суду щодо застосування пп. 2 п. 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 483, викладених у постановах від 25.01.2024 у справі № 910/1294/23, від 22.10.2024 у справі № 910/13208/23, від 30.01.2025 у справі № 910/881/24.

13. За змістом ухвали від 10.09.2025 колегія суддів вважала, що:

- Верховний Суд при формуванні відповідних висновків, залишив поза увагою те, як саме впливає проведення чи не проведення електронних аукціонів на розрахунки за договором між постачальником універсальних послуг та ДП «НАЕК «Енергоатом»;

- застосований Верховним Судом підхід є надмірно формальним, таким, що не враховує суті норми пп. 2 п. 8 вищезгаданого Положення, а ґрунтується виключно на її формі;

- факт проведення чи не проведення електронного аукціону жодним чином не впливає на розрахунки за договором, адже на етапі виконання договору в постачальника універсальних послуг наявне грошове зобов`язання, яке підлягає виконанню.

14. Апеляційний господарський суд зазначає, що у справі № 910/15342/23 предметом спору є такі ж самі правовідносини, як і у справі № 910/881/24.

15. Ухвалою від 17.10.2025 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 910/881/24.

16. Крім того, суд апеляційної інстанції вказує на те, що колегія суддів Касаційного господарського суду постановила ухвалу про передачу справи №914/2625/23 на розгляд об`єднаної палати для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.07.2025 у справі № 914/3621/23 щодо застосування пунктів 6.1, 6.4 гл. 6 розд. ХІ Кодексу системи передач, п. 2.4 Типового договору, ч. 2 ст. 625 ЦК України, зазначивши про те, що сторони у договорі не можуть відступити (змінити) від імперативного припису про форму розрахунків у вигляді попередньої оплати, яка нараховується на плановий обсяг послуг, а тлумачення судом умов договору має відбуватися із урахуванням норм типового договору.

17. Апеляційний господарський суд посилається на позицію відповідача щодо порядку розрахунків, встановленого пунктами 1, 7 договору відповідно до якого, гарантований покупець здійснює оплату послуги позивача у шість етапів, 5 з яких - авансові платежі, а шостий - за фактично надану послугу. В той же час, за доводами відповідача, розрахунки за першими п`ятьма етапами здійснюються до моменту, коли послуги ще не надані, акти приймання-передачі послуг не підписані, отже за несвоєчасність оплат за вказаними етапами договором взагалі не передбачено нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Відповідач стверджує, що нарахування компенсаційних нарахувань за ст. 625 Цивільного кодеску України на авансові платежі є протиправним та не відповідає умовам договору.

18. Ухвалою від 05.09.2025 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийнято до розгляду справу №914/2625/23.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

19. Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 910/15342/23, в якій просить Суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 910/15342/23 у частині зупинення апеляційного провадження у справі № 910/15342/23 до закінчення перегляду об?єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи 914/2625/23, в іншій частині ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 - залишити без змін.

20. Скаржник зазначає, що касаційна скарга подається на підставі п. 3 ч. 1 ст. 287, абз. 6 ч. 2 ст. 287, ч. 6 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України.

21. Позивач вказує на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та зазначає, що:

- суд апеляційної інстанції не встановив відмінності між правовідносинами у справі № 910/15342/23 та у справі № 914/2625/23 такі як - нормативно-правове регулювання правовідносин, підстави укладення договору, вид договору, необхідність дотримання типової форми договору та умови договорів у справі № 914/2625/23 та у справі № 910/15342/23, які повністю відрізняються;

- суд апеляційної інстанції має повноваження щодо оцінки наданих позивачем доказів на підтвердження наявності підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на прогнозні платежі за договором № 2299/02/21 від 15.09.2021 без необхідності зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 914/2625/23;

- судом апеляційної не враховано правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 03.10.2022 у справі № 925/530/21; від 14.05.2020 у справі № 927/77/19; від 12.05.2025 у справі № 910/2597/23; від 22.09.2025 у справі № 910/15673/23; від 24.05.2021 у справі № 924/133/20, внаслідок чого суд порушив принципи змагальності, диспозитивності судового процесу та розумності строків розгляду справи в апеляційному суді, призвів до затягування розгляду даної справи, у зв`язку із необґрунтованим зупиненням розгляду господарської справи № 910/15342/23 до закінчення розгляду справи об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 914/2625/23, правовідносини у якій не є подібними до правовідносин у справі № 910/15342/23.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

22. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить Суд відмовити позивачеві у задоволенні касаційної скарги.

23. Відповідач вказує на ключові ознаки подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справі № 914/2625/23:

- нарахування 3% річних та інфляційних втрат передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України на попередню оплату;

- спірні правовідносини випливають із типового договору, який регулює спірні правовідносини;

- правовідносини виникають між учасниками ринку електричної енергії.

24. Відповідач наголошує на тому, що питання винесене на розгляд об`єднаної палати стосується нарахування 3% річних та інфляційних втрат на попередню оплату, а отже висновки Верховного Суду у справі № 914/2625/23 вплинуть на цю справу, безпосередньо на визначення розміру зобов`язань.

Позиція Верховного Суду

25. Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» у касаційній скарзі просить Суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 910/15342/23 у частині зупинення апеляційного провадження у справі № 910/15342/23 до закінчення перегляду об?єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи 914/2625/23.

26. Предметом касаційного перегляду у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення апеляційного провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

27. Верховний Суд виходить зі сталої правової позиції щодо поняття, суті та меж зупинення провадження у справі. Так, зупинення - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

28. Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом.

29. У господарському процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 227 та 228 ГПК України.

30. Стаття 227 ГПК України визначає обставини, за яких господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

31. Частиною 1 ст. 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) призначення судом експертизи;

3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу;

4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

32. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції, розглянувши клопотання відповідача, зупинив провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України у зв`язку з переглядом об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справ № 910/881/24 та № 914/2625/23.

33. Пунктом 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

34. Процесуальний закон надає суду право, у тому числі з власної ініціативи, зупинити провадження у справі, вимагаючи при цьому здійснення оцінки правовідносин у цих справах за критерієм подібності та відповідно з урахуванням цього обґрунтування своїх висновків щодо наявності підстав зупинення провадження у справі.

35. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.03.2025 у справі № 910/13175/23 звертала увагу на те, що у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи [див. постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16 (пункт 32); від 25.04.2018 у справі № 925/3/17 (пункт 38); від 16.05.2018 у справі № 910/24257/16 (пункт 40); від 05.06.2018 у справі № 243/10982/15-ц (пункт 22); від 31.10.2018 року у справі № 372/1988/15-ц (пункт 24); від 05.12.2018 у справах № 522/2202/15-ц (пункт 22) і № 522/2110/15-ц (пункт 22); від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц (пункт 22)]. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

36. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що з метою дотримання принципу єдності судової практики (забезпечення якої покладено на Верховний Суд нормою ст. 36 Закону України «Про судоустрій та статус суддів») дійшов висновку, що розгляд справи № 910/15342/23 у суді апеляційної інстанції слід зупинити до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справ № 910/881/24 та № 914/2625/23 (з перегляду судових рішень у подібних правовідносинах), на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, до ухвалення судових рішень за результатами касаційного перегляду у справі № 910/881/24 та № 914/2625/23. Передача справ №910/881/24 та №914/2625/23 на розгляд об`єднаній палаті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду матиме значення для вирішення даної справи, які є релевантними та стосуються питання сплати заборгованості за надання послуги за договором №2299/02/21 від 15.09.2021, наявності/відсутності відкладальної обставини відповідно до пп.2 п.8 Положення та правомірності нарахування 3% річних та інфляційних втрат на авансові платежі.

37. Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач просив суд зупинити провадження до справи № 914/2625/23.

Позиція відповідача зводиться до того, що як вбачається з порядку розрахунків, встановленого пунктами 1, 7 договору, відповідач здійснює оплату послуги позивача у шість етапів, 5 з яких - авансові платежі, а шостий - за фактично надану послугу. В той же час, за доводами відповідача, розрахунки за першими п`ятьма етапами здійснюються до моменту, коли послуги ще не надані, акти приймання-передачі послуг не підписані, отже за несвоєчасність оплат за вказаними етапами договором взагалі не передбачено нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач стверджує, що нарахування компенсаційних нарахувань за ст. 625 ЦК України на авансові платежі є протиправним та не відповідає умовам договору.

38. Крім того, апеляційний господарський суд взяв до уваги, що передаючи справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 13.08.2025 у справі № 914/2625/23, колегія суддів зазначила про необхідність відступити від висновків, які містяться у постанові Верховного Суду від 15.07.2025 у справі № 914/3621/23, щодо застосування пунктів 6.1, 6.4 гл.6 розд. ХІ Кодексу системи передач, п. 2.4 Типового договору, ч.2 ст.625 ЦК, зазначивши про те, що сторони в договорі не можуть відступити (змінити) від імперативного припису про форму розрахунків у вигляді попередньої оплати, яка нараховується на плановий обсяг послуг, а тлумачення судом умов договору має відбуватися із урахуванням норм типового договору.

39. Верховним Судом встановлено, що згідно з ухвалою Верховного Суду від 13.08.2025 справу № 914/2625/23 за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення господарського суду Львівської області від 25.06.2024 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Судова колегія, зокрема, наголосила на неоднаковому застосуванні Верховним Судом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, а саме (1) Верховний Суд у постанові від 10.12.2024 у справі № 914/1653/23 застосував висновки об`єднаної палати, викладені у постанові від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, та вважав, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про неможливість нарахування інфляційних втрат та відсотків річних при порушенні строків сплати планових платежів за надані послуги; (2) Верховний Суд у постанові від 15.07.2025 у справі № 914/3621/23 вважав, що висновки об`єднаної палати, викладені у постанові від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин та погодився із судами попередніх інстанцій про неможливість нарахування інфляційних втрат та відсотків річних при порушенні строків сплати планових платежів за надані послуги.

Колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновків, які містяться у постанові Верховного Суду від 15.07.2025 у справі № 914/3621/23, щодо застосування пунктів 6.1, 6.4 глави 6 розділу ХІ Кодексу системи передач, пункту 2.4 Типового договору, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, зазначивши про те, що сторони в договорі не можуть відступити (змінити) від імперативного припису про форму розрахунків у вигляді попередньої оплати, яка нараховується на плановий обсяг послуг, а тлумачення судом умов договору має відбуватися із урахуванням норм типового договору.

У справі № 914/2625/23 та у справі № 914/3621/23 (від якої пропонує відступити колегія суддів) суди першої та апеляційної інстанцій вважали, що для визначення суми інфляційних втрат та 3% річних потрібно виходити із обсягу фактично наданої послуги, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у відповідача виникає саме за фактично надані послуги, з огляду на що, нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних на планові платежі визнали безпідставним.

40. Згідно із ухвалою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.09.2025 справу № 914/2625/23 прийнято до розгляду об`єднаною палатою. Постановляючи вказану ухвалу об`єднана палата зазначила, що враховуючи викладені колегією суддів в ухвалі від 13.08.2025 мотиви необхідності відступити від висновків, які містяться у постанові Верховного Суду від 15.07.2025 у справі № 914/3621/23, щодо застосування пунктів 6.1, 6.4 глави 6 розділу ХІ Кодексу системи передач, пункту 2.4 Типового договору, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, а також з огляду на неоднакове застосування Верховним Судом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (справи № 914/1653/23 та № 914/3621/23), з метою забезпечення сталості та єдності судової практики у подібних правовідносинах, справа № 914/2625/23 підлягає розгляду об`єднаною палатою відповідно до частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України.

41. Тобто на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебуває справа №914/2625/23 щодо вирішення питання застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України під час нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суми попередньої оплати планового обсягу послуг.

42. Предметом позову у справі, що розглядається є, зокрема стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму прогнозної вартості послуг.

43. Скаржник не погоджується зі здійсненим нарахуванням позивачем сум 3 % річних та інфляційних втрат.

44. Таким чином, предметом зазначених справ є нарахування 3% річних та інфляційних втрат за порушення строків сплати планових платежів, на підставі норм ст. 625 ЦК України, тобто однакове нормативно-правове обґрунтування.

45. Верховний Суд враховує, що спірні правовідносини у справі № 914/2625/23 виникли за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а не за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг, однак за своєю суттю регулювання цих відносин (сторони договорів є учасниками ринку електричної енергії України, зобов`язання щодо здійснення оплати планових платежів на умовах попередньої оплати та подальша доплата згідно з відповідними актами надання послуг) є подібними.

46. Відповідно до ч. 14 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

47. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

48. Ураховуючи подібність питання щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України під час нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суми попередньої оплати, подібність справи № 910/15342/23 зі справою № 914/2625/23 та те, що правовий висновок об`єднаної палати у справі № 914/2625/23 може мати значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження у справі № 910/15342/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 914/2625/23.

49. З огляду на викладене, Верховний Суд доходить висновку про те, що доводи скаржника про порушення апеляційним судом приписів ст. 228 ГПК України не підтвердилися.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. Частинами 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

51. Згідно з ч. 3 ст. 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

52. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

53. Згідно з положеннями ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

54. За таких обставин, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, касаційна скарга - залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат

55. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати у порядку ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 910/15342/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець