ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 лютого 2026 року Справа № 925/991/25
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні
заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Праран»
про ухвалення додаткового рішення
у справі
за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно»
до товариства з обмеженою відповідальністю «Праран»
про стягнення 88 765 грн. 55 коп.,
без повідомлення (виклику) учасників справи
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12 грудня 2025 року у задоволені позову відмовлено повністю.

15 грудня 2025 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Праран» до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

У зв`язку з припиненням повноважень судді Кучеренко О.І. справу №925/991/25 передано на повторний автоматизований розподіл справ.

Відповідно до ст.ст. 6, 32 ГПК України вищезазначену справу 01 січня 2026 року передано на розгляд судді Васяновичу А.В.

Ухвалою від 02 січня 2026 року суд прийняв до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Праран» про ухвалення додаткового рішення та вирішив її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07 січня 2025 року від приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому позивач вказував, що розмір витрат є надмірним із обсягом наданих адвокатом послуг та складністю справи.

Позивач просив суд зменшити розмір понесених витрат з 18 000 грн. 00 коп. до 1 000 грн. 00 коп.

Також, на думку позивача до акту приймання-передачі наданих послуг включено послуги, які фактично не було виконано адвокатом.

Зокрема, з акту прийому-передачі наданих послуг №1 адвокатом Рачковською А.О. було надано «правову консультацію та ознайомлення з матеріалами справи № 925/991/25» (обсяг витраченого часу 1 година, вартістю 2 000 грн. 00 коп.). Водночас, адвокатом було здійснено «правовий аналіз позовної заяви у справі № 925/991/25 та розробку правової позиції клієнта у справі № 925/991/25» (обсяг витраченого часу 2 години, вартістю 4 000 грн.00 коп.).

Проте, позовна заява про стягнення боргу являється складовою частиною матеріалів даної господарської справи.

Таким чином, адвокат при ознайомленні з матеріалами справи, ознайомлювалась і з даним процесуальним документом.

Вказане стосується й формуванню правової позиції клієнта, оскільки вказана дія вчинялася на етапі надання клієнту правової консультації.

Відтак вимога щодо стягнення 4 000 грн.00 коп. є безпідставною.

Крім того, в акті прийому-передачі наданих послуг №1, визначено в якості наданої послуги «правовий аналіз заперечення на відзив до позовної заяви» (обсяг витраченого часу 1 година, вартістю 2 000 грн. 00 коп.).

Проте, позивачем не подавалося процесуального документу під назвою «заперечення на відзив до позовної заяви», відтак виконання вказаної послуги не підтверджено.

Також, відповідачем визначено надання послуги у вигляді «складення проекту, підготовки додатків та подання відзиву на позовну заяву приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» № 925/991/25» та «складення проекту та подання заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» від 07 травня 2025 року № 711/1657/25».

В матеріалах справи дійсно перебувають два процесуальних документи направлених представником відповідача, а саме відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

Водночас, вказані документи фактично між собою не відрізняються.

З огляду на дану обставину вказані послуги являються похідними одна від одної, відтак розмежування вартості за ймовірно вчинені дії, в даному випадку, не підтверджено належними доказами.

Крім того, послуга зі «складення проекту та подання заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» від 07 травня 2025 № 711/1657/25» взагалі не відноситься до даної справи та не повинна прийматися судом до уваги.

Отже, на думку позивача, відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, в розмірі 18 000 грн. 00 коп. Заявлений розмір витрат на правову допомогу визначений відповідачем не відповідає критеріям дійсної необхідності та розумності.

При підготовці наданих відповідачем у межах даної справи заяв по суті спору не потребувалось збирання значного об`єму доказів та аналізу великої кількості законодавства.

Розглянувши заяву відповідача та дослідивши докази судом враховано наступне:

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тому розгляд заяви відповідача здійснюється в такому самому порядку.

Судом було також враховано, що під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження судові дебати не проводяться.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді в розмірі 18 000 грн. 00 коп. відповідачем надано:

1) копію укладеного відповідачем із адвокатом Рачковською А.О. договору від 04 вересня 2025 року про надання правової допомоги;

2) копію акту прийому передачі наданих послуг №1 від 03 жовтня 2025 року;

3) копію коригувального акту до акту прийому передачі наданих

послуг №1 від 03 жовтня 2025 року;

4) копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 03 жовтня 2025 року про сплату 18 000 грн. коп.;

За умовами п. 6.1 договору за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар відповідно до фактично наданих послуг на підставі актів приймання-передачі наданих послуг. При розрахунку загального розміру гонорару адвоката сторони узгодили проводити розрахунок виходячи із загальної кількості витраченого часу на виконання умов цього договору. Вартість 1 години роботи адвоката становить 2 000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень).

Передбачувані витрати адвоката у зв`язку із наданням правничої допомоги за договором (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів (експертів), технічне забезпечення та інші) сплачуються клієнтом адвокату понад узгоджену суму гонорару (п.8 договору).

Згідно акту наданих послуг від 03 жовтня 2025 року адвокатом було надано клієнту наступні види робіт:

- правову консультацію та ознайомлення з матеріалами справи №925/991/25 за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» - 1 година - 2 000 грн. 00 коп.;

- правовий аналіз позовної заяви у справі №925/991/25 за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» та розробка правової позиції клієнта у справі №925/991/25 2 години - 4 000 грн.00 коп.;

- складення проекту, підготовка додатків та подання відзиву на позовну заяву приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»№925/991/25 3 години 6 000 грн.00 коп.;

- правовий аналіз заперечення на відзив до позовної заяви за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» у справі №925/991/25 1 година - 2 000 грн. 00 коп.;

- складення проекту та подання заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» від 07 травня 2025 року №711/1657/25 - 2 години 4 000 грн.00 коп.;

Всього, вартість послуг адвоката складає - 18 000 грн. 00 коп.

З корегувального акту до акту наданих послуг від 03 жовтня 2025 року вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги у господарській справі № 925/991/25, укладеному між сторонами, було складено та погоджено акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 03 жовтня 2025 року та в подальшому було виявлено технічну описку, а саме в п. 4 таблиці, у виді наданої послуги було вказано:

«Складення проекту та подання заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» від 07 травня 2025 року №711/1657/25» натомість сторони підтверджують, що вірною назвою виду послуги, наданої адвокатом у п.4 таблиці є «Складення проекту та подання заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» від 02 жовтня 2025 року №925/991/25» (а.с. 152).

Проаналізувавши підписаний сторонами акт наданих послуг, суд дійшов висновку, що наведені в акті послуги адвоката лише частково є обґрунтованими.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що дійсно адвокатом було підготовлено та надано суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

На підготовку та подання вказаних заяв по суті справи адвокатом було витрачено 5 годин.

Натомість, проведення «правового аналізу заперечення на відзив до позовної заяви» не відповідає критерію реальності адвокатських витрат.

При цьому судом враховано, що «заперечення на відзив» за процесуальним законом має назву «відповідь відзив», яку подає відповідач.

Тому проведення адвокатом «правового аналізу» власноруч підготовленої процесуальної заяви не відноситься до правової допомоги клієнту в розумінні Закону.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що «правова консультація та ознайомлення з матеріалами справи», а також «правовий аналіз позовної заяви та розробка правової позиції клієнта у справі» по своїй суті є однією і тією ж наданою послугою, для виконання якої адвокату було достатньо 2 годин.

За таких обставин, суд вважає, що документально підтвердженими та необхідними в даному випадку були послуги адвоката на суму 14 000 грн.00 коп.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням Господарського суду Черкаської області від 12 грудня 2025 року у задоволені позову відмовлено повністю, то судові витрати відповідача за надання правничої допомоги на суму 14 000 грн. 00 коп. покладаються на позивача.

В решті заява відповідача задоволенню не підлягає.

Отже, з урахуванням положень ст. 244 ГПК України суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення по даній справі.

Керуючись ст. ст. 86, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Праран» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», вул. Хіміків, 76 м. Черкаси, Черкаської області, ідентифікаційний код 00204033 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «праран», вул. Сержанта Жужоми 6, офіс А, Черкаси, Черкаської області, ідентифікаційний код 44567482 - 14 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки визначені ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя А.В.Васянович