РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2026Справа № 910/3943/21 (910/14438/25)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБ-ІНЖБУД»

(ідентифікаційний код: 32735917)

до Приватного підприємства «Селтік»

(ідентифікаційний код 32243688)

Міністерства юстиції України

(ідентифікаційний код: 00015622)

третя особа ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про скасування наказу

у межах справи № 910/3943/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу»

(ідентифікаційний код: 42739750)

до Приватного підприємства «Селтік»

(ідентифікаційний код: 32243688)

про банкрутство

Суддя Омельченко Л.В.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРУБ-ІНЖБУД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Селтік», Міністерства юстиції України про скасування наказу, в якому просить суд:

- скасувати Наказ Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3473/5 від 01.10.2021, винесений на підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 16.09.2021;

- стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБ-ІНЖБУД» (04050, м. Київ, вулиця Мельникова, 12, ідентифікаційний код юридичної особи: 32735917) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач уважає вказаний наказ незаконним та таким, що прийнятий з грубими порушеннями ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зокрема, позивач зазначає, що Міністерством юстиції України не було враховано, що ПП «Селтік» порушений строк звернення для подання скарги до Міністерства юстиції України. Крім цього, до прийняття оскаржуваного Наказу, ПП «Селтік» двічі, ще в 2018 році та на початку 2021 зверталось з аналогічними скаргами з цих же питань, де попередніми наказами Міністерства юстиції України у їх задоволенні йому було відмовлено. Також ПП «Селтік» вказує що неодноразово зверталось до суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відносно спірного нерухомого майна де йому також було відмовлено.

Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 20.11.2025 позовну заяву № 910/3943/21 (910/14438/25) передано судді Омельченку Л.В. для розгляду в межах справи № 910/3943/21 про банкрутство Приватного підприємства «Селтік» (ідентифікаційний код: 32243688).

Ухвалою суду від 25.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБ-ІНЖБУД» до Приватного підприємства «Селтік», Міністерства юстиції України про скасування наказу у межах справи № 910/3943/21 про банкрутство Приватного підприємства «Селтік» (ідентифікаційний код: 32243688) та відкрито провадження у справі № 910/3943/21 (910/14438/25); справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.12.2025 від відповідача у справі - Міністерства юстиції України надійшло клопотання про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

08.12.2025 від відповідача у справі - Міністерства юстиції України надійшло ще одне аналогічне клопотання про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.12.2025 у задоволенні клопотань Міністерства юстиції України про розгляд справи у порядку загального позовного провадження відмовлено.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБ-ІНЖБУД» (ідентифікаційний код: 32735917), всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.02.2008 між ПП «Селтік» та ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» (правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк») був укладений Кредитний договір № 11. На умовах Кредитного договору, з врахуванням подальших змін та доповнень, Банком було відкрито ПП «Селтік» кредитну мультивалютну лінію із загальним лімітом 6 095 180,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання Кредитного договору між Банком та ПП «Селтік» був укладений Договір іпотеки від 29.02.2008, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1145. За умовами Договору іпотеки ПП «Селтік» передав в іпотеку Банку належне на праві власності нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. "Е"), загальною площею 13 491,30 кв. м, яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 46.

У зв`язку з неналежним виконанням ПП «Селтік» своїх зобов`язань за Кредитним договором, у Позичальника виникла заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом та штрафними санкціями, яка станом на 02.07.2013 складала 7 138 406,54 дол. США.

22.07.2013 ПП «Селтік» листом № 2207/1 повідомило ПАТ «Банк Перший» про неможливість задоволення вимоги іпотекодержателя з підстав складності фінансового стану підприємства.

Оскільки ПП «Селтік» вимогу не виконало, грошові кошти як кредит не повернуло, 30.09.2013 ПАТ «Банк Перший» звернулося до ГТУЮ у м. Києві із заявою № 3187719 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за результатами розгляду якої 16.10.2013 Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дурицька М.Є. прийняла рішення № 6851995 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. "Е") за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, за ПАТ «Банк Перший». Крім того, державний реєстратор Рябоконь О.І. внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ПАТ «Банк Перший» на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. "Е") за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46.

Надалі, 26.02.2015 постановою Правління Національного банку України № 134 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ Банк» .

27.02.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України від 26.02.2015 № 134 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 43 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БГ Банк» строком на 1 рік з 27.02.2015 по 26.02.2016.

11.02.2016 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 146 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк» на два роки по 26.02.2018.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.05.2017 № 2214 з 06.06.2017 призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» Луньо Іллю Вікторовича.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.02.2018 № 305 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк» на один рік по 26.02.2019.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.01.2019 № 218 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк» на один рік по 26.02.2020.

У порядку та у спосіб, що визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», майно ПАТ «БГ БАНК» було виставлено на торги.

Зазначене нерухоме майно у ПАТ «БГ Банк» на відкритому аукціоні, що був проведений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, придбано ТОВ «ТРУБ- ІНЖБУД».

ПП «Селтік» не погодилось з реєстраційними діями, які вчинені внаслідок звернення стягнення на зазначене вище нерухоме майно, яке виступало предметом іпотеки та звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою.

01.10.2021 Міністерство юстиції України прийняло наказ № 3473/5 на підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 16.09.2021 за результатами розгляду скарги Приватного підприємства «Селтік» від 18.03.2021.

Висновком рекомендовано, а оскаржуваним Наказом вирішено:

1. Скаргу Приватного підприємства «Селтік» від 18.03.2021 року задовольнити частково.

2. Скасувати рішення від 16.04.2018 року № 40652282, прийняте державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світланою Василівною.

3. В іншій частині вимог відмовити.

4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

Позивач уважає вказаний наказ незаконним та таким, що прийнятий з порушеннями ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вказуючи на те, що оскаржуваний Наказ та Висновок обґрунтовані тим, що державним реєстратором прийнято рішення на підставі заяви, яка, начебто, не давала змоги встановити підстави для скасування права власності скаржника на нежитлове приміщення. Крім того, позивач зазначає, що Міністерством юстиції України не було враховано, що ПП «Селтік» порушений строк звернення для подання скарги до Міністерства юстиції України.

Відповідач -1 Приватне підприємство «Селтік» (ідентифікаційний код 32243688) своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Від відповідача -2 - Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код: 00015622) надійшов відзив на позов, у якому представник Субота О.В. заперечує щодо позовних вимог. Вважає, що Міністерство юстиції України при розгляді скарги ПП «Селтік» діяло в межах та спосіб, передбачений ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, стверджує, що право позивача не було порушено внаслідок прийняття оскаржуваного рішення. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_1 у своїх поясненнях щодо позову зазначила, що оскаржуваним Наказом скасовано лише рішення від 16.04.2018 № 40652282, прийняте державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світланою Василівною, а рішення від 08.06.2018 № 41521341, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем щодо реєстрації права власності на Об`єкт за ТОВ «Труб-Інжбуд» не скасовано та залишено чинними. Отже, оскаржуваним Наказом відмовлено у скасуванні рішення від 08.06.2018 № 41521341, яким було зареєстровано право власності саме за ТОВ «Труб-Інжбуд». З огляду на викладене, третя особа вважає, що Позивач не довів наявність в нього права, що було порушено оскаржуваним Наказом.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає, серед іншого, скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (пункт 1 частини другої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною першою статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини третьої статті 10 Закону передбачено, що у випадку, коли державний реєстратор, зокрема, перевіряє документи на наявність підстав для відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідне рішення. Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону визначено, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це є підставою для відмови у державній реєстрації прав. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (абзац перший частини другої статті 24 Закону.

Так, предметом розгляду справи № 910/3943/21 (910/14438/25) є оскарження наказу Міністерства юстиції України від 01.10.2021 № 3473/5 «Про задоволення скарги», прийнятого за результатами розгляду скарги на дії державного реєстратора, яким вимоги скарги задоволено частково, а саме: скасовано рішення від 16.04.2018 № 40652282, яким було скасовано право власності скаржника на об`єкт нерухомого майна на підставі заяви ПАТ «БГ «БАНК» від 16.04.2018 № 570, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. щодо скасування рішення про державну реєстрацію та відновлення права власності ПАТ «БГ «БАНК» на об`єкт нерухомого майна.

При цьому, у задоволенні вимоги в частині скасування рішення від 08.06.2018 № 41521341, яким зареєстровано право власності за позивачем (на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.06.2018 за реєстровим № 1930), в задоволенні скарги відмовлено.

Отже, з наведеного вбачається, що скасування рішення від 16.04.2018 № 40652282 жодним чином не впливає на права позивача, а відтак позивачем не доведено факт порушення його прав та інтересів оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц.

Отже, лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспорюванню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України не порушує права та інтереси позивача, оскільки скасування рішення від 16.04.2018 № 40652282 жодним чином не впливає на права позивача, суд дійшов висновку, що доводи позовної ТОВ «Труб-Інжбуд» не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Відтак, оцінюючи надані сторонами докази та враховуючи встановлені судом обставини, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБ-ІНЖБУД» до Приватного підприємства «Селтік», Міністерства юстиції України про скасування наказу слід відмовити.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення формулювання рішень.

Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрута та статтями 240-242, 256-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУБ-ІНЖБУД» (ідентифікаційний код: 32735917) до Приватного підприємства «Селтік» (ідентифікаційний код 32243688), Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код: 00015622) про скасування наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3473/5 від 01.10.2021 - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 17.02.2026.

Суддя Л.В. Омельченко