ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026м. ДніпроСправа № 904/7194/25
За позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Жовтень-12", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 236 804,90грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Жовтень-12" заборгованості у розмірі 236 804,90грн, з яких:

- основний борг у розмірі 219 272,42грн;

- пеня у розмірі 5 169,39грн;

- 3 % річних у розмірі 4 248,80грн;

- втрати від інфляції у розмірі 8 114,29грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового договору з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії №624 від 01 листопада 2021 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі 99272,42грн, зазначає, що сплатив фактично 120000,00грн, згідно платіжних інструкцій №1802 від 08.12.2025 на суму 20 000,00грн, №1809 від 25.12.2025 на суму 30 000,00 грн, №1810 від 31.12.2025 на суму 10 000,00 грн, №1812 від 05.01.2026 на суму 15 000,00 грн, №1817 від 15.01.2026 на суму 10 000,00 грн, №1818 від 16.01.2026 на суму 35 000,00 грн. Вважає, що відсутній предмет спору за січень-лютий 2025 року на суму 120000,00грн. Оскільки позивач не надав до суду належних доказів направлення на адресу відповідача та отримання ним рахунків на оплату послуг, відсутнє прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що пеня обчислена з порушенням шестимісячного строку та без урахування сплаченої суми.

У зв`язку із тим, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, відповідач просить покласти повністю на позивача витрати зі сплати судового збору, незалежно від результатів вирішення спору.

У відповіді на відзив позивач звертає увагу суду на те, що відзив на позов подано до суду через "Електронний суд" 20.01.2026, з пропуском процесуального строку, просить застосувати процесуальні наслідки пропуску встановлених судом строків та залишити відзив без розгляду. Позивач зазначає, що відповідачем вже під час розгляду справи було сплачено частину основного боргу у сумі 110 000,00грн. Також, 15.01.2026 відповідачем перераховано 15000,00грн відповідно до платіжної інструкції №1817. В призначенні платежу відповідач зазначив: "Оплата за теплову енергію за листопад 2025 згідно угоди № 624 від 01.11.2021". Отже, даний платіж враховано АТ "КТЦ" за призначенням платежу за листопад 2025. Позовні вимоги за листопад 2025 року в рамках не заявлялись. Заборгованість, яка не сплачена відповідачем, складає 109272,42грн. Посилання відповідача на неотримання документів як на підставу відсутності прострочення виконання грошового зобов`язання є безпідставним, оскільки ненадання рахунку для сплати не звільняє відповідача від сплати за надані послуги. Щодо нарахування пені більше ніж за шість місяців позивач посилається на те, що 28.08.2025 Господарський кодекс України втратив чинність. Правовідносини, які раніше регулювалися Господарським кодексом України, підпадають під дію Цивільного кодексу України та спеціальних законів. Отже, посилання відповідача на норми ГКУ є не обґрунтованими.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду, оскільки ухвала суду про відкриття провадження від 23.12.2025 була направлена на юридичну адресу відповідача поштою (у зв`язку із відсутністю у відповідача на дату відкриття провадження електронного кабінету) та повернулась на адресу суду 14.01.2026 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". Відзив до суду надійшов 21.01.2026, тобто строк для його подання не пропущено.

04.02.2026 від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача, в яких позивач зазначає, що надані відповідачем квитанції на оплату мають призначення платежу, а саме:

№ 1724 від 28.02.2025 на суму 80 000,00 грн (призначення платежу оплата за березень 2024);

№ 1715 від 27.01.2025 на суму 85764,88 грн (призначення платежу оплата за лютий 2024);

№ 1733 від 25.03.2025 на суму 80166,34 грн (призначення платежу оплата за листопад 2024);

№1726 від 05.03.2025 на суму 5764,88 грн (призначення платежу оплата за березень 2024);

№ 1741 від 14.04.2025 р. на суму 28 329,21 грн. (призначення платежу оплата за грудень 2024);

№ 1743 від 30.04.2025 на суму 25 000,00 грн (призначення платежу оплата за грудень 2024);

№ 1742 від 22.04.2025 на суму 30 000,00 грн (призначення платежу оплата за грудень 2024);

№ 1751 від 27.05.2025 на суму 25 000,00 грн (призначення платежу оплата за грудень 2024). Дані оплати АТ "КТЦ" було зараховано за період згідно з призначенням платежу, який зазначено в платіжній інструкції та за який АТ "КТЦ" не заявляє позовних вимог.

Стосовно оплати згідно платіжних інструкцій на суму 64 755,67 грн:

№ 1766 від 28.07.2025 на суму 24 755,67 грн (призначення платежу оплата за січень 2025);

№1783 від 29.09.2025 на суму 20 000,00 грн (призначення платежу оплата за січень 2025);

№ 1791 від 28.10.2025 на суму 10 000,00 грн (призначення платежу оплата за січень 2025);

№ 1796 від 11.11.2025 на суму 10 000,00 грн (призначення платежу оплата за січень 2025),

позивач зазначає, що дані оплати враховані АТ "КТЦ" при зверненні до суду з позовною заявою, відображені в детальному розрахунку суми грошових зобов`язань та не є предметом спору.

У запереченнях на пояснення позивача від 06.02.2026 відповідач вказує, що надав платіжні інструкції як доказ належного виконання договірних зобов`язань, просить задовольнити позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 69718,00грн.

09.02.2026 від відповідача надійшли заперечення на пояснення позивача та клопотання про долучення до матеріалів справи копії платіжної інструкції № 1824 від 05.02.2026 (оплата за теплопостачання за лютий 2025 року) на суму 24554,42грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 справу №904/7194/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2021 року між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (виконавець, позивач) та Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Жовтень-12" (колективний споживач, відповідач) укладено типовий договір №624 з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с. 16-21).

За умовами п. 1 договору виконавець зобов`язується надавати колективному споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а колективний споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Інформація про колективного споживача: 1) адреса: індекс 50081, область Дніпропетровська, район Покровський, населений пункт місто Кривий Ріг, вулиця мікрорайон 5-й Зарічний, номер будинку 12; 2) максимальне теплове навантаження будинку 0,3915Гкал/год; опалювальна площа будинку 3394,60кв.м (п. 3 договору).

Послуга надається за допомогою систем (необхідне підкреслити): автономного теплопостачання; індивідуального теплового пункту багатоквартирного будинку; за межами будинку (п. 4 договору).

Будинок обладнано вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії: лічильник СА-97/2М зав. №070995, місце встановлення підвал (п. 5 договору).

За умовами п. 6 договору виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума таких вузлів обліку.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Розподіл між споживачами обсягу послуги, спожитої в будинку, здійснює колективний споживач / уповноважена особа (п. 10 договору).

Зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії щомісяця з 25 по 31 число з 8 по 17год здійснюється виконавцем у присутності колективного споживача або його представника, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань або колективний споживач щомісячно подає виконавцю звіт про фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії згідно журналу обліку споживання послуги з постачання теплової енергії в термін з 25 числа по 31 число поточного місяця (п. 15 договору).

Відповідно до п. 17 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Станом на дату укладення цього договору тариф на теплову енергію становить 1701,68гривень за 1 Гкал з урахуванням ПДВ.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу з постачання теплової енергії виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це колективному споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

Плата виконавцю за послугу за цим договором визначається відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 рік, №71, ст. 2507), - в редакції її постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022, та Методики розподілу і розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання (п. 18 договору).

Згідно п. 19 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Виконавець формує та надає колективному споживачу рахунок на оплату спожитої послуги не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою колективного споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживача (п. 20 договору).

В пункті 21 договору визначено, що колективний споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком плати за спожиту послугу.

За бажанням колективного споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (п. 22 договору).

Під час здійснення оплати колективний споживач зазначає розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата за спожиту послугу, сплата пені, штрафів) (п. 23 договору).

Плата за послугу не нараховується за час перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 24 договору).

За умовами п. 26 договору колективний споживач зобов`язаний, зокрема оплачувати спожиту послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені цим договором; забезпечити своєчасну підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період; у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу сплачувати пеню в розмірах, установлених цим договором; дотримуватися вимог нормативно-правових актів та укладеного договору.

Відповідно до п. 29 договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону.

У разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу колективний споживач

зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави перед колективним споживачем за надані населенню пільги та житлові субсидії та в інших випадках, визначених законом (п. 30 договору).

Оформлення претензій колективного споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 32 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 39, 40 договору).

За умовами п. 41 договору припинення цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними, зокрема перерахунок плати за послугу в разі її ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості, здійснення остаточних нарахувань плати за послугу та остаточних розрахунків.

У разі зміни тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (п. 42 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 4, 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (Покровському), Інгулецькому та Саксаганському районах міста (а.с. 34).

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку №12 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний є позивач Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

На виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради №1157 від 20.09.2024 "Про початок опалювального сезону 2024/2025 років", №401 від 24.03.2025 "Про закінчення опалювального сезону 2024-2025 років", позивачем своєчасно розпочато та закінчено опалювальний сезон 2024-2025 у м. Кривому Розі (а.с. 32-33).

Належне виконання зобов`язань АТ "Криворізька теплоцентраль" стосовно надання послуги з теплопостачання ОК "ЖБК "Жовтень-12" підтверджується Актами включення опалення та припинення подачі теплоносія, а саме:

- Акт від 07.11.2024 (про подачу теплоносія);

- Акт від 27.03.2025 (про припинення подачі теплоносія) (а.с. 24, 25).

Акти подання теплоносія не є актами приймання-передачі теплової енергії, проте є документами фіксації певної події у часі, складеними та підписаними належними особами - представниками постачальника послуги з теплопостачання - АТ "Криворізька теплоцентраль" та представниками управляючих будинком організацій (ОК "ЖБК "Жовтень-12").

Згідно пункту 5 договору будинок обладнано вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії: лічильник СА-97/2М зав. №070995, місце встановлення підвал.

Відповідно до акту припису від 17.08.2022 знято контрольні пломби для реконструкції вузла обліку СА-97/2М зав. №070995 (а.с. 23).

Відповідно до акту введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 01.11.2022 в будинку 12, що по мікрорайону 5-й Зарічний в м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії Ергомера 125, заводський №070995 (а.с. 22)

На виконання умов договору, позивач у період січень березень 2025 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 284 028,09грн.

На підтвердження зазначеного факту АТ "Криворізька теплоцентраль" суду надано акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):

№25206 від 31.01.2025 за січень 2025 року у кількості 61,56Гкал на суму 104 755,67грн (з ПДВ) (а.с. 26);

№34199 від 28.02.2025 за лютий 2025 року у кількості 64,38Гкал на суму 109 554,42грн (з ПДВ) (а.с. 28);

№39570 від 31.03.2025 за березень 2025 року у кількості 40,97Гкал на суму 69 718,00грн (з ПДВ) (а.с. 30).

Зазначені акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) містять посилання на договір №624 від 01.11.2021 та підписи сторін скріплені печатками підприємств.

Також позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури на оплату:

№25206 від 31.01.2025 за січень 2025 року на суму 104 755,67грн (а.с. 27);

№34199 від 28.02.2025 за лютий 2025 року на суму 109 554,42грн (а.с. 29);

№39570 від 31.03.2025 за березень 2025 року на суму 69 718,00грн (а.с. 31).

Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Жовтень-12" частково розрахувався за поставлену теплову енергію, сплатив на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 64 755,67грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями:

№1766 від 28.07.2025 на суму 24 755,67грн, за січень 2025 року (а.с. 7);

№1791 від 28.10.2025 на суму 10 000,00грн, за січень 2025 року (а.с. 8);

№1783 від 29.09.2025 на суму 20 000,00грн, за січень 2025 року (а.с. 9);

№1796 від 11.11.2025 на суму 10 000,00грн, за січень 2025 року (а.с. 10).

Залишок несплаченої суми становить 219 272,42грн (284 028,09грн - 64 755,67грн).

Станом на час звернення позивача з позовом до суду (17.12.205) заборгованість за типовим договором №624 з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 у сумі 219 272,42грн відповідачем не сплачена.

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 219 272,42грн, пеню у розмірі 5 169,39грн, 3% річних у розмірі 4 248,80грн та інфляційні втрати у розмірі 8 114,29грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуги з постачання теплової енергії, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, порядок оплати за надані послуги, наявність оплати, наявність заборгованості за надані послуги, наявність/ відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України (чинний на дату виникнення спірних відносин) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено статтями 24, 25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами статей 3, 4 Закону України "Про теплопостачання" відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Так, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до норм статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

У статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Статтею 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до частини другої ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч. 7 ст. 21 "Про житлово-комунальні послуги").

Аналіз даного Закону дає підстави для висновку, що він є нормативним актом спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить також з наступного.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію у розмірі 219 272,42грн за період січень - березень 2025 року.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Враховуючи викладене, відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення своєчасної оплати отриманих за договором послуг.

Частиною шостою статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

В пункті 21 договору визначено, що колективний споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

З огляду на положення спірного договору відповідач повинен був оплатити вартість поставленої теплової енергії, отриману у січні 2025 року до 28 лютого 2025 року (включно); у лютому 2025 року до 31 березня 2025 року (включно); у березні 2025 року до 30 квітня 2025 року (включно).

В установлений договором строк та на час звернення позивача до суду відповідач свої зобов`язання не виконав, заборгованість у розмірі 219 272,42 грн не сплатив.

Разом з цим, відповідачем під час розгляду справи надані докази часткового погашення боргу на загальну суму 159554,42грн, про що свідчать платіжні інструкції:

№1802 від 08.12.2025 на суму 20 000,00грн, з призначенням платежу - оплата за січень 2025 (а.с.71),

№1809 від 25.12.2025 на суму 30 000,00 грн, з призначенням платежу - оплата за січень -лютий 2025 (а.с.71),

№1810 від 31.12.2025 на суму 10 000,00 грн, з призначенням платежу - оплата за лютий 2025 (а.с.72),

№1812 від 05.01.2026 на суму 15 000,00 грн, з призначенням платежу - оплата за лютий 2025 (а.с.72),

№1817 від 15.01.2026 на суму 10 000,00 грн, з призначенням платежу - оплата за листопад 2025 (а.с.73),

№1818 від 16.01.2026 на суму 35 000,00 грн., з призначенням платежу - оплата за лютий 2025 (а.с.73),

№1822 від 27.01.2026 на суму 15000,00грн, з призначенням платежу - оплата за лютий 2025 (а.с.107);

№ 1824 від 05.02.2026 (оплата за теплопостачання за лютий 2025 року) на суму 24554,42грн.

Відповідач просить закрити провадження у справі у зв`язку зі сплатою частини боргу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Господарський суд встановив, що з позовом позивач звернувся до суду 17.12.2025, що підтверджується штампом поштового відділення (а.с.45), а часткове погашення основної заборгованості на суму 129554,42грн відбулося у період з 25.12.2025 по 06.02.2026 (платіжні інструкції №1809, №1810, №1812, №1818, №1822, №1824).

Відтак, предмет спору у розмірі 129 554,42грн припинив існування в процесі розгляду справи, а тому провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості у розмірі 129 554,42грн підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Стосовно сплачених згідно платіжної інструкції №1802 від 08.12.2025 грошових коштів на суму 20 000,00грн, з призначенням платежу - оплата за січень 2025 (а.с.71), суд не вбачає підстав закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки оплата здійснена відповідачем ще до звернення з позовом до суду (позивач звернувся до суду 17.12.2025). В цій частині (20000,00грн) позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що у даній справі розглядаються вимоги про стягнення заборгованості за січень-березень 2025 року, судом не враховується оплата згідно платіжної інструкції №1817 від 15.01.2026 на суму 10000,00грн, яка має призначення платежу - оплата за листопад 2025 року (а.с.73). Позовні вимоги про стягнення заборгованості за листопад 2025 року у цій справі не заявлено.

Згідно зі статтями 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

При цьому заперечень щодо розрахунків вказаних вище сум (їх розміру та періоду нарахування тощо), здійснених позивачем, відповідачем (споживачем) не наведено, власних контррозрахунків цих сум не надано.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 59718,00грн (219 272,42грн -129554,42грн (ст. 231 ГПК України) - 20000,00грн (сплачена до звернення з позовом до суду) - 10000,00грн (оплата за листопад 2025 року).

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

В пункті 30 договору сторони погодили, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу колективний споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави перед колективним споживачем за надані населенню пільги та житлові субсидії та в інших випадках, визначених законом.

Господарський суд встановив, що послуги, які надані відповідачу з теплопостачання, є комунальними послугами, а тому їх регулювання підпадає під норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 5 169,39грн за загальний період з 03.03.2025 до 26.11.2025 (по кожному акту - рахунку окремо, застосовано 0,01%, а.с. 13).

Частиною шостою ст. 232 Господарського кодексу України (чинний на час виникнення спірних відносин) передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Умовами спірного договору не передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду, а відтак нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду щодо обчислення шестимісячного строку, яка викладена у постанові від 05.06.2024 у справі №921/403/22 (п.70-74).

Суд під час вирішення спору з`ясовує обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснює оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснений неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми пені та інших нарахувань, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №922/2216/18 та від 05.03.2018 у справі №910/1389/18).

З розрахунку пені убачається, що позивачем порушено вимоги частині шостої статті 232 Господарського кодексу України.

Так, на суму боргу 40 000,00грн підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 03.03.2025 до 01.09.2025 (включно) у розмірі 732,00грн;

на суму боргу 109 554,42грн підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 01.04.2025 до 01.10.2025 (включно) у розмірі 2 015,80грн;

на суму боргу 69 718,00грн підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 01.05.2025 до 01.11.2025 (включно) у розмірі 1 289,78грн.

Вимога про стягнення з відповідача пені задовольняється судом частково у розмірі 4037,58грн, в решті заявлених вимог про стягнення пені (1 131,81грн) слід відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 4 248,80грн за період з 03.03.2025 до 26.11.2025 та інфляційні втрати за період березень - жовтень 2025 року у розмірі 8 114,29грн (а.с. 12).

Господарський суд перевірив розрахунок 3% річних і визнав його арифметично правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд не погоджується з визначенням позивачем величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України, про що зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19).

Сума інфляційних втрат складає:

на суму боргу 40 000,00грн * 105,2% (сукупний індекс інфляції за березень жовтень 2025) = 42 080,00грн 40 000,00грн = 2 080,00грн;

на суму боргу 109 554,42грн * 103,6% (сукупний індекс інфляції за квітень жовтень 2025) = 113 498,38грн 109 554,42грн = 3 943,96грн;

на суму боргу 69 718,00грн * 102,9% (сукупний індекс інфляції за травень жовтень 2025) = 71 739,82грн 69 718,00грн = 2 021,82грн;

Вимога про стягнення з відповідача втрат від інфляції задовольняється судом частково у розмірі 8 045,78грн, в решті заявлених вимог про стягнення втрат від інфляції (68,51грн) слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає основний борг у розмірі 59718,00грн, пеня у розмірі 4 037,58грн, 3% річних у розмірі 4 248,80грн та втрати від інфляції у розмірі 8 045,78грн, а всього 76050,16грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3552,07грн, що підтверджується платіжною інструкцією №14575 від 09.12.2025. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 44, 48).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1140,75грн (76050,16грн * 3 552,07грн / 236 804,90грн).

Відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" витрати по сплаті судового збору в сумі 1943,31грн (129 554,42грнх 3 552,07грн / 236 804,90грн) повертаються позивачу з Державного бюджету у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення 129 554,42грн (відсутність предмета спору).

У зв`язку із відмовою в задоволенні решти позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у сумі 468,01грн покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Жовтень-12" про стягнення 236 804,90грн - задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 129 554,42грн.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Жовтень-12" (ідентифікаційний код 23068928; мкр. 5-й Зарічний, буд. 12, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50081) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (ідентифікаційний код 00130850; вул. Електрична, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50014) основний борг за поставлену теплову енергію у розмірі 59718,00грн (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять гривень 00 копійок), пеню у розмірі 4 037,58грн (чотири тисячі тридцять сім гривень 58коп.), 3% річних у розмірі 4 248,80грн (чотири тисячі двісті сорок вісім гривень 80коп.), втрати від інфляції у розмірі 8 045,78грн (вісім тисяч сорок п`ять гривень 78коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1140,75грн (одна тисяча сто сорок гривень 75 копійок), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У решті позовних вимог - відмовити.

Повернути Акціонерному товариству "Криворізька теплоцентраль" (ідентифікаційний код 00130850; вул. Електрична, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50014) з Державного бюджету України 1943,31грн судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №14575 від 09.12.2025.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Рішення підписано 17.02.2026.

Суддя Н.М. Євстигнеєва