ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1208/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В. В., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача 1) Рівненської обласної ради

позивача 2) Західного офісу Держаудитслужби

до відповідача 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс"

до відповідача 2) Комунального підприємства "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної радии (нова назва Комунальне підприємство "Рівненський обласний клінічний госпіталь" Рівненської обласної ради)

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів

Секретар судового засідання Мамчур А.Ю.

Представники:

від прокуратури Немкович І.І.

від відповідача-1 Серебряник О.О.

від відповідача-2 Грицай І.О.

від Західного офісу Держаудитслужби Кравчук Н.П.

Суть спору:

Заступник керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача 1) Рівненської обласної ради та позивача 2) Західного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" та відповідача 2) Комунального підприємства "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради, у якому просить суд :

- визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 15.03.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 17.05.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 4 від 25.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 5 від 26.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 6 від 30.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 7 від 27.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 8 від 29.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 9 від 01.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 10 від 03.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- визнати недійсною Додаткову угоду № 11 від 07.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 08.01.2021, укладеного між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на користь Рівненської обласної ради в дохід місцевого бюджету кошти у розмірі 201 042,17 грн;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" в дохід державного бюджету кошти у розмірі 52 927,22 грн.

Стислий виклад позиції прокуратури, позивачів та заперечень відповідачів.

Стислий виклад правової позиції прокуратури, викладеної у позовній заяві, відповіді на відзив ТОВ "Укр Газ Ресурс".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаткова угода №1 від 15.03.2021 укладені з порушенням вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Як зазначає прокурор, ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди, тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).

Разом з тим, у позовній заяві прокурором проаналізовано підстави внесення змін до Договору, шляхом підписання додаткової угоди №1 від 15.03.2021 та встановлено, що на момент її підписання мало місце коливання цін на ринку електричної енергії у бік зниження. З вказаного слідує, що Додаткова угоди №1 від 15.03.2021 укладена з порушенням вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону, за відсутності збільшення ціни електричної енергії на ринку.

Також, прокуратура просить визнати недійсними додаткові угоди №№2,4-11, оскільки вони укладені з порушенням вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", якою встановлене обмеження щодо максимального збільшення ціни за одиницю товару після укладення договору на рівні 10%.

Перевищення 10% від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору, суперечить позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.09.2022 у справі №927/1058/21, у якій зроблено висновок про те, що обмеження у 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%.

Всупереч даним вимогам, укладення додаткових угод №№2,4-11 призвело до збільшення вартості електроенергії на 117,01%.

Оскільки, на переконання прокуратури, додаткові угоди №№1,2,4-11 слід визнати недійсними, то розрахунок за поставлену електроенергію повинен здійснюватися за ціною, вказаною в основному Договорі на постачання електричної енергії №2 від 08.01.2021. Внаслідок неправомірного збільшення ціни на електроенергію мала місце переплата коштів у розмірі 201 042,17 грн, які мають бути стягнуті з ТОВ "Укр Газ Ресурс" на користь позивача на підставі ст. 1212 ЦК України, як безпідставно отримані.

Стислий виклад правової позиції Західного офісу Держаудитслужби, викладеної у поясненнях від 10.01.2025.

Органом фінансового контролю у період з 19.01.2024 по 26.03.2024 проведено ревізію окремих питань фінансово господарської діяльності в КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" за період з 01.01.2021 по 31.12.2023. Під час проведення контрольного заходу здійснено перевірку дотримання законодавства про закупівлі, зокрема правомірності внесення змін до істотних умов договорів про закупівлю.

Ревізією встановлено, що під час дії Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021 сторонами укладено 10 додаткових угод (підстава п.2 ч. 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі) якими збільшено ціну за 1 кВт-год електричної енергії за рахунок зменшення планового обсягу закупівлі електричної енергії, зокрема ціна збільшилась з 1,3 грн/кВт з ПДВ до 3,984384 грн/кВт з ПДВ, загалом на - 117,01%.

Однак, перевіркою дотримання законодавства під час внесення змін до істотних умов договору Управлінням встановлено факти укладання КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР додаткових угод з порушенням вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: внесено зміни до істотних умов договору від 08.01.2021 року №2 щодо збільшення ціни за 1 кВт-год електричної енергії без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання цін на ринку.

Так, обґрунтовуючи необхідність внесення змін до Договору №2 перед укладенням Додаткової угоди №1 ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" надано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати №364/21 від 12.02.20210 в якій зазначено, що довідка носить виключно фактографічно-інформаційний характер та відображено порівняння середньозваженої ціни на РДН в ОЕС у період з 01.12.2020 по 31.12.2020 (становить 1541,52 грн/ МВт/год) та за лютий станом на 13.02.2021 становить 1657,15 відсоток коливання в бік збільшення становить 7,5%, також зазначено що середньозважена ціна на РДН в ОЕС за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 становить 1462,52 грн/МВт/год, середньозважена ціна на РДН в ОЕС за лютий станом на 13.02.2021 становить 1657,15 відсоток коливання в бік збільшення становить 13,3%.

Водночас, надані постачальником дані не відображають динаміку ціни на електричну енергію з моменту укладення Договору №2 до моменту ініціювання постачальником збільшення ціни (період для порівняння збільшення вартості взято до укладання Договору №2), у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору №2 на підставі пп.2 п.13.8 Договору №2 п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII.

Відповідно, укладення додаткової угоди №2 призвело до збільшення ціни за 1 кВт/год. на 11,55% відносно ціни, визначеної за умовами основного Договору; додаткової угоди №4 на 20,77%; додаткової угоди №5 на 30,92%; додаткової угоди №6 на 42,08%; додаткової угоди №7 на 54,36%; додаткової угоди №8 на 67,86%; додаткової угоди №9 на 82,81%; додаткової угоди №10 на 99,04%; додаткової угоди №11 на 117,01%.

Оскільки додаткова угода №1 від 15.03.2021 укладена з порушенням п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", наступні додаткові угоди також підлягають визнанню недійсними, адже їхнє укладення призвело до перевищення допустимої межі збільшення ціни за одиницю товару (10%), що визначена Законом.

Стислий виклад правової позиції ТОВ "Укр Газ Ресурс", викладеної у відзиві.

У відзиві на позовну заяву ТОВ "Укр Газ Ресурс" заперечує проти позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач звертає увагу на те, що з 03.06.2021, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та інших законів України щодо вдосконалення системи функціонування та оскарження публічних закупівель" від 03.06.2021 №1530-IX внесені відповідні зміни до п.2 ч.п`ятої ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у наступній редакції: Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Тобто, законодавець, викладаючи пункт 2 ч.5 ст. 41 Закону у редакції від 03.06.2021 надав можливість сторонам вносити зміни до договору (з урахуванням останніх змін, що викладені сторонами у додаткових угодах), тобто фактично надав право сторонам вносити зміни щодо збільшення ціни за одиницю товару у разі її коливання у бік збільшення протягом дії договору декілька разів, але кожного разу до 10%, за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Так, ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" наголошує, що внесення сторонами змін до Договору щодо збільшення ціни за одиницю товару, на підставі оскаржуваних прокурором додаткових угод відбувалося на підставі п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку зі збільшенням ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку через коливання ціни такого товару на ринку і така зміна не призвела до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

У підтвердження своїх заперечень наводить правову позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 05.07.2021 у справі №826/11063/17, де суд дійшов висновку про те, що Законом України "Про публічні закупівлі" передбачено можливість декілька разів змінювати істотні умови договору про закупівлю у разі коливання ціни товару на ринку. При цьому, кожне наступне збільшення такої вартості не повинно перевищувати 10 відсотків визначеної в договорі про закупівлю ціни за одиницю товару з урахуванням змін, внесених до нього. При цьому, зазначена зміна не повинна призводити до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Крім того, укладення додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 08.01.2021 №2 щодо зміни ціни за одиницю товару було здійснено за пропозиціями постачальника ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", які викладені письмово у відповідник листах та на підставі наданих цінових довідок Харківської торгово-промислової палати від 12 лютого 2021 року №363/21 та №364/21, від 29.04.2021 №1038/21, від 13.08.2021 №1876-2/21 та від 17.08.2021 №1914-1/21, від 15.09.2021 №2198-2/21, від 22.09.2021 №2317/21, від 22.10.2021 №2644/21 та від 22.10.2021 №2644-1/21 та від 22.10.2021 №2644-2/21, від 09.11.2021 №2802/21, від 19.11.2021 №2948/21 про підвищення рівня середньозваженої ціни електричну енергію на ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні ОЕС України, сформованих на підставі даних ДП "Оператор ринку", які склалися на відповідні періоди, зазначені у цінових довідках.

Із змісту наданих цінових довідок вбачається коливання ціни на ринку електричної енергії у бік збільшення ціни одиниці товару у відповідних розрахункових періодах. Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, зокрема у постановах від 29.03.2019 у справі №826/6926/17, від 23.01.2020 у справі №907/788/18 та від 05 липня 2021 року у справі №826/11063/17, від 21.08.2024 у справі №440/11406/23, згідно з якою експертний висновок (довідка) торгово-промислової палати про ціну на товар/коливання такої ціни на ринку є достатнім доказом для обґрунтованості змін до договору закупівлі.

Також, на переконання відповідача, пред`явлення позову в інтересах Західного офісу Держаудитслужби передчасне на період розгляду Рівненським окружним адміністративним судом справи №460/12813/24, де предметом позову є оскарження вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби від 19.04.2024 №131704-14/1193-2024.

Тобто, законність та обґрунтованість письмової вимоги контролюючого органу, що є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, наразі підлягає встановленню саме Рівненським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №460/12813/24.

Крім того, відповідач вважає безпідставною вимогу прокуратури щодо стягнення коштів, як безпідставно отриманих на підставі ст. 1212 ЦК України, зазначаючи, що за порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" передбачена саме адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу, у тому числі, за внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених Законом, така відповідальність (у випадку доведення наявності вини замовника), виходячи з ч.1 ст. 44 Закону України "Про публічні закупівлі" повинна застосовуватися у вигляді накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб замовника від тисячі п`ятсот до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян та у строки, що встановлені статтею 38 КУпАП.

Стислий виклад правової позиції Рівненської окружної прокуратури, викладеної у відповіді на відзив ТОВ "Укр Газ Ресурс".

Крім викладеного у позовній заяві, прокуратура вважає, що вимога органу державного фінансового контролю в частині визначення характеру та обсягу збитків, як акт індивідуальної дії, вичерпала себе в момент її направлення підконтрольній установі, та самостійно не змінює обсяги прав та обов`язків позивача.

Таким чином, вимога контролюючого органу в частині стягнення збитків не потребує перевірки її законності та судового втручання.

Отже, наявність шкоди, правильність обчислення її розміру перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною та скасування вимоги.

Відтак, оскарження КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" вимоги Держаудитслужби жодним чином не впливає на розгляд спору щодо стягнення безпідставно отриманих коштів.

На переконання прокуратури, грошові кошти в сумі 253 969,39 грн (отримані ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" внаслідок підписання оскаржуваних додаткових угод) є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала. Правовою підставою їх повернення є приписи ст.ст. 216 і 1212 ЦК України. Відтак, стягнення вказаних коштів є не є заходом адміністративної відповідальності, отже посилання представника відповідача на положення ст. 44 Закону України "Про публічні закупівлі" та ст. 164-14 КУпАП є безпідставним.

Стислий виклад правової позиції ТОВ "Укр Газ Ресурс", викладеної у відповіді Рівненської окружної прокуратури на відзив.

ТОВ "Укр Газ Ресурс" наполягає на тому, що спір у справі, що розглядається, стосується вимоги Західного офісу Держаудитслужби про стягнення з ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" завданих міському та державному бюджету збитків. Тобто, прокурор в особі суб`єкта владних повноважень заявив позовні вимоги до юридичної особи - ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", яке не є підконтрольною установою, владних управлінських функцій відносно Західного офісу Держаудитслужби не здійснює та не може здійснювати, а тому й права позивача 2 на звернення до суду з цим позовом до непідконтрольної їй установи, тобто до суб`єкта господарської діяльності, про стягнення коштів (збитків) закон також не передбачає, що повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 22.04.2019 у справі №824/753/16-а.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі №918/1208/24 проведеною ревізією Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Рівненській області окремих питань фінансово-господарської діяльності КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР, у відповідності до якої за наслідками перевірки публічної закупівлі №UA-2020-10-30-006535-c органом державного фінансового контролю встановлено порушення ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" та КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", внаслідок чого, як зазначив орган держфінконтролю КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР надмірно сплачено на користь ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" кошти в сумі 253 969,39 грн., прокурор фактично вважає доведеним факт визнання недійсними додаткових угод до договору та не ставить під сумнів суму завданих державі збитків, заявляючи про те, що наявність шкоди, правильність обчислення її розміру перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною та скасування вимоги. Відтак, прокурор вважає, що оскарження КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" вимоги Держаудитслужби жодним чином не впливає на розгляд спору щодо стягнення безпідставно триманих коштів.

Проте, ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" вважає дані твердження прокурора хибними, зважаючи на те, що саме в адміністративній справі №460/12813/24 за позовом КП до Управління Західного офісу Держаудитслужби Рівненським окружним адміністративним судом розглядається питання законності та обґрунтованості письмової вимоги контролюючого органу, що є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, дані обставини підлягають встановленню саме в адміністративній справі

Стислий виклад правової позиції КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни", викладений у відзиві на позов.

У відзиві на позовну заяву КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" заперечує проти позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими.

В спростування доводів позивача вказує, що Підставою для укладення Додаткової угоди №1 від 15.03.2021 стала цінова довідка №364/21 від 12.02.2021, видана Харківською торгово-промисловою палатою.

Цінова довідка №364/21 від 12.02.2021 містить інформацію щодо середньозважених цін та відсоток коливання цін між зазначеними періодами, з аналізу якої вбачається збільшення ціни на електричну енергію за період з грудня 2020 року по лютий 2021 року.

Тобто, надана цінова довідка Харківської торгово-промислової палати є належним доказом, містить необхідну інформацію щодо коливання ціни та була достатньою підставою для укладення Додаткової угоди №1 від 15.03.2021 щодо збільшення ціни товару без зміни загальної вартості.

Разом з тим, позивач заперечує можливість врахування цінової довідки №364/21 від 12.02.2021 з тих підстав, що на момент підписання Додаткової угоди №1 від 15.03.2021 мало місце коливання цін на ринку електричної енергії.

В спростування такого висновку зазначає, що ні укладений Договір №2 від 08.01.2021, ні положення п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не містять вимог щодо документу, яким має підтверджуватися збільшення цін на електричну енергію.

Крім того, укладаючи додаткову угоду №1 від 15.03.2021 позивач та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" не перевищили встановлений п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі 10 - відсотковий поріг можливого збільшення ціни товару та дотрималися вимоги щодо пропорційності останнього коливанню ціні такого товару на ринку.

Щодо укладення подальших додаткових угод вказує, що у спірних правовідносинах, предметом закупівлі є електрична енергія, і зміни, які вносилися до договору спірними додатковими угодами, за рахунок зменшення обсягу закупівлі товару не призвели до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, в редакції додаткових угод.

При цьому, жодною зі спірних додаткових угод ціну за одиницю товару не було збільшено понад 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, що підтверджуються наведеними фактами та документальними доказами поданими у відзиві на позовну заяву.

Тобто, на переконання КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни", під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у разі коливання ціни такого товару на ринку; якщо така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю).

Законом про закупівлі прямо передбачена можливість неодноразового збільшення ціни за одиницю товару до 10%. Крім того, враховуючи специфіку ринку електричної енергії та його особливості, Закон не встановлює обмеження щодо строків зміни ціни не частіше ніж один раз на 90 днів. Тобто підвищення цін на електроенергію може здійснюватися пропорційно збільшенню ціни на ринку, так часто, як це потрібно, але не більше ніж до 10% щоразу.

Стислий виклад правової позиції Рівненської окружної прокуратури, викладеної у відповіді на відзив КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни".

З вказаним у відзиві твердженнями прокуратура не погоджується з підстав, викладених у попередньо поданих процесуальних документах.

Крім тго наголошує на тому, що у ціновій довідці №364/21 від 12.02.2021, виданій Харківською торгово-промисловою палатою наведено порівняння середньозваженої ціна на РДН за грудень 2020 року та станом на 13 лютого 2021 року (+ 7,5%), а також за січень та станом на 13 лютого 2021 року (+ 13,3%).

Варто зауважити, що відповідно до п.2.3.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №12, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Окрім того, пунктом 5.6 Договору №2 передбачено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

На противагу наданої Постачальником цінової довідки, дані з сайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" навпаки свідчать про коливання цін на ринку електричної енергії у січні та березні 2021 року у бік зниження, а саме:

- середньозважена ціна на РДН у січні 2021 зменшилась на 4,31% в порівнянні з груднем 2020 та склала 1 481,31 грн/МВт.год.;

- середньозважена ціна на РДН у березні 2021 зменшилась на 14,15% в порівнянні з лютим 2021 та склала 1 406,25 грн/МВт.год.

Проаналізувавши зазначені показники, можна зробити висновок, що середньозважена ціна на РДН у березні (на момент підписання Додаткової угоди №1) та січні (на момент укладення Договору) знизилась на 5%.

Вищевказане підтверджує обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 15.03.2021

Стислий виклад правової позиції Західного офісу Держаудитслужби, викладеної у поясненнях від 19.02.2025.

У відзиві на позовну заяву КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" неодноразово зазначає щодо недослідження підстав укладення додаткових угод №1-11 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021.

Однак, такі твердження є недостовірними.

Під час проведення ревізії працівниками Управління в повному обсязі досліджено правові підстави закупівлі електричної енергії в "УКР ГАЗ РЕСУРС" за Договором про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021 та виявлені порушення, які зафіксовані в акті ревізії від 26.03.2024 №13-17-04-06/45.

Стислий виклад правової позиції Західного офісу Держаудитслужби, викладеної у поясненнях від 15.01.2026.

У поясненнях Західний офіс Держаудитслужби посилається на свою правову позицію, яка викладена у поясненнях від 10.01.2025 стосовно підставності та обгрунтованості позовних вимог.

Додатково наголошує на тому, що надана постачальником довідка Харківської торгово-промислової палати №364/21 від 12.02.2021 не відображає динаміку ціни на електричну енергію з моменту укладення Договору №2 до моменту ініціювання постачальником збільшення ціни (період для порівняння збільшення вартості взято до укладання Договору №2), у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору №2 на підставі пп.2 п.13.8 Договору №2 п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII.

Таким чином, Додаткова угода №1 укладена без документального підтвердження коливання ціни електроенергії на ринку в бік збільшення, а тому повинна бути визнана недійсною.

В подальшому, укладення додаткових угод №2,4-11 призвело до збільшення ціни за 1 кВт/год. на 11,55 % відносно ціни, визначеної за умовами основного Договору на 117,01%, що є порушення п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Означене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 21 листопада 2025 року по справі №920/19/24.

Стислий виклад правової позиції ТОВ "Укр Газ Ресурс", викладеної у додаткових поясненнях від 20.01.2026.

У поясненнях ТОВ "Укр Газ Ресурс" просить суд врахувати позицію відповідача щодо необгрунтованості позовних вимог та звертає увагу на те, що ретроспективне посилення обмежень є порушенням Конвенції та не відповідає практиці Суду ЄС, адже на момент укладення договору право ЄС не забороняє зміну ціни як таку та не встановлює імперативної вимоги "сукупно не більше 10%".

За твердженням відповідача, фактично, після виконання договору прокурор у даній справі намагається ретроспективно перекваліфікувати поведінку сторін договору у протиправну.

Крім того, заявляючи вимогу про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів позов скерований двом відповідачам у справі, а саме - КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради (замовнику закупівлі та споживачу електричної енергії за договором постачання) та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" (учаснику закупівлі та постачальнику за договором постачання), адже, за твердженням прокурора, сторони виконаного правочину, порушили вимоги п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупвлі", уклавши оскаржувані додаткові угоди до договору, отже, фактично за такою логікою прокурора, як споживач, так і постачальник мають бути однаково зобов`язані при настанні наслідків недійсності реституції, у випадку визнання недійсним угод у судовому порядку.

Між тим, за твердженням прокурора, повернення безпідставно чи надмірно сплачених грошових коштів за недійсними угодами повинно забезпечуватися виключно за рахунок постачальника - ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" в дохід місцевого бюджету кошти у розмірі 201 042,17 грн. та в дохід державного бюджету кошти у розмірі 52 927,22 грн на користь Рівненської обласної ради, яка не є стороною ані договору про закупівлю, ані додаткових угод до нього.

При цьому, споживач електричної енергії, перебуваючи у процесуальному статусі співвідповідача та безпосередньо є також суб`єктом, який порушив умови договору, шляхом погодження та підписання додаткових угод до нього не несе будь-якої матеріальної відповідальності. За такою нелогічною конструкцією прокурора відбувається порушення принципів добросовісності, пропорційності, передбачуваності, рівного ставлення та втручання держави у майнові права, в результаті чого, на постачальника покладається надмірний тягар, що є недопустимими порушеннями у праві Суду Європейського Союзу.

Аргументи відповідача кореспондуються з Висновком науково-правової експертизи Інституту держави і права імені В.М. Корецького НАН України від 24.07.2025 №126/78-е щодо доктринального тлумачення та застосування окремих норм і положень законодавства України, виконаного відповідно до звернення ТОВ "Українська комунікаційна група", яке також є підприємством в енергетичній сфері, який ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" просить долучити до матеріалів справи і врахувати при її розгляді.

Процесуальні дії у справі.

31.12.2024 позовна заява Керівника Рівненської окружної прокуратури надійшла до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою від 03.01.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.02.2025.

10.01.2025 від Західного офісу Держаудитслужби надійшли письмові пояснення.

21.01.2025 від ТОВ "Укр Газ Ресурс" надійшов відзив на позов.

24.01.2025 від Рівненської обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.

27.01.2025 від органу прокуратури надійшла відповідь на відзив.

03.02.2025 від ТОВ "Укр Газ Ресурс" надійшли заперечення на відповідь на відзив.

03.02.2025 від КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву та надійшов відзив на позов.

04.02.2025 від КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №460/12813/24.

У судовому засіданні 04.02.2025 оголошено перерву до 03.03.2025.

Ухвалою від 04.02.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів до 01.04.2025 включно.

06.02.2025 від Рівненської окружної прокуратури надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

06.02.2025 від Рівненської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

19.02.2025 від Західного офісу Держаудитслужби надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

19.02.2025 від Західного офісу Держаудитслужби надійшли додаткові пояснення по справі.

03.03.2025 від ТОВ "Укр Газ Ресурс" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Ухвалою від 03.03.2025 зупинено провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвалою від 29.12.2025 провадження у справі поновлено, призначено її розгляд на 20.01.2026.

Ухвалою від 20.01.2025 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2026.

15.01.2026 від Західного офісу Держаудитслужби надійшли письмові пояснення.

20.01.2026 від ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 17.02.2026 представник прокуратури наголошував на ґрунтовності позову, просив суд позов задоволити в повному обсязі. Представник Держаудитслужби надав пояснення, які співпадають з викладеною письмовою позицією.

У свою чергу представники відповідачів позов не визнали.

Судом досліджені докази по справі.

Представники сторін виступили у судових дебатах.

У засіданні проголошено скорочене рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

За результатами проведення закупівлі переможцем визначено ТОВ "Укр Газ Ресурс", з яким в подальшому укладено Договір на постачання електричної енергії №2 від 08.01.2021 (далі Договір).

Так, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору, загальну сума Договору становить 1 018 998,00 грн. з ПДВ, обласний бюджет - 804 182,21 грн. з ПДВ та державний бюджет 214 815,79 з ПДВ.

Відповідно до п.п. 5.4, 5.5 Договору, спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії. Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п.13.8 Договору, умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після з його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, зокрема крім випадку: збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу на перед" (далі - РДН) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені офіційному веб-сайті ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" за адресою в мережі Інтернет https://www.oree.com.uа - згідно з частиною шостою ст. 67 Закону України "Про ринок електричної енергії". У якості документального підтвердження даних, Сторонами визнаються, зокрема, завірені належним чином копії (роздруківки з веб-сайту) оприлюднених результатів роботи РДН/ВДР та про діяльність ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" за відповдний розрахунковий період, які оприлюднюються ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" згідно законодавства або інші документом органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Істотні умови Договору можуть змінюватися у випадку зміни регульованих цін (тарифів) та нормативів, які застосовуються у Договорі, а саме: тарифу на послуги з передачі електричної енергії, який враховується в структурі остаточної ціни електричної енергії, що постачають за Договором.

Згідно Додатку №3 до Договору, ціна Договору склала 1 010 300,00 грн. Кількість електроенергії, яка повинна була бути поставлена 555 000 кВт*год.

Згідно Додатку №2 до Договору, ціна за одинцю товару (кВт*год) становить 1,2 грн без ПДВ.

Однак, в подальшому, між сторонами укладено додаткові угоди, за наслідками яких ціну за одиницю товару збільшено на 117,01%, а саме:

- додатковою угодою №1 від 15.03.2021 визначено, що ціна за 1 кВт*год спожитої електричної енергії становить 1,63279 грн без ПДВ , а разом з ПДВ - 1,959348 грн (збільшено на 6,6%);

- додатковою угодою №2 від 17.05.2021 1,70682 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,048184 грн (збільшено на 11,5%);

- додатковою угодою №4 від 25.08.2021 1,84796 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,217552 грн (збільшено на 20,2%);

- додатковою угодою №5 від 26.08.2021 2,0032 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,40384 грн (збільшено на 30,7%);

- додатковою угодою №6 від 30.09.2021 2,17395 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,60874 грн (збільшено на 42%);

- додатковою угодою №7 від 27.10.2021 2,36176 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,834112 грн (збільшено на 54,2%);

- додатковою угодою №8 від 29.10.2021 2,56833 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,081996 грн (збільшено на 67,3%);

- додатковою угодою №9 від 01.11.2021 2,79554 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,354648 грн (збільшено на 82,6%);

- додатковою угодою №10 від 03.12.2021 3,04545 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,65454 грн (збільшено на 99%);

- додатковою угодою №11 від 07.12.2021 3,32032 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,984384 грн. (збільшено на 117%).

На виконання умов Договору №2 від 08.01.2021 з урахуванням додаткових угод, ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" продано, а КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР прийнято та оплачено електроенергії в кількості 357 779 кВт/год на загальну суму 910 863,24 грн (з ПДВ), що підтверджується актами приймання-передавання:

- №УГР00000182 за січень 2021 року 20,341000 МВт*год на суму 37 346,57 грн з ПДВ;

- №УГР00000430 за лютий 2021 року 34,028 МВт*год на суму 362 476,22 грн з ПДВ;

- №УГР00000820 за березень 2021 року 32,689 МВт*год на суму 64 049,12 грн з ПДВ;

- №УГР00001292 за квітень 2021 року 31,724 МВт*год на суму 62 158,36 грн з ПДВ;

- №УГР00001754 за травень 2021 року 20,833 МВт*год на суму 42 669,82 грн з ПДВ;

- №УГР00002062 за червень 2021 року 24,191 МВт*год на суму 49 547,62 грн з ПДВ;

- №УГР00002308 за липень 2021 року 24,064 МВт*год на суму 49 287,00 грн з ПДВ;

- №УГР00002618 за серпень 2021 року 25,290 МВт*год на суму 58 665,47 грн з ПДВ;

- №УГР00003035 за вересень 2021 року 25,139 МВт*год на суму 65 581,12 грн з ПДВ;

- №УГР00003425 за жовтень 2021 року 37,783 МВт*год на суму 112 237,88 грн з ПДВ;

- №УГР00003924 за листопад 2021 року 41,959 МВт*год на суму 167 180,77 грн з ПДВ;

- №УГР00003713 за грудень 2021 року 39,738 МВт*год на суму 139 662,79 грн з ПДВ.

Відповідно до п.5.3.2.1 розділу V Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на I квартал 2024 року, у період з 19.01.2024 по 26.03.2024 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області проведено ревізію окремих питань фінансово - господарськоїдіяльності в КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" за період з 01.01.2021 по 31.12.2023.

За результатами проведеного контрольного заходу, у відповідності до п.35-44 Порядку №550, складено акт ревізії від 26.03.2024 №13-17-04-06/45.

Під час проведення контрольного заходу здійснено перевірку дотримання законодавства про закупівлі, зокрема правомірності внесення змін до істотних умов договорів про закупівлю.

Ревізією встановлено, що за результатами проведення процедури закупівлі відкритих торгів UA-2020-10-30-006535-c КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР укладено з переможцем процедури закупівлі (торгів) ТзОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" договір про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021 (надалі Договір №2)

Відповідно до п.5.1 Договору №2, загальна сума Договору становить 1 018 998,0 грн, в т.ч. ПДВ 169 833,0 грн, а саме: - обласний бюджет 804 182,21 грн, в т.ч. ПДВ 134 030,37 грн - державний бюджет 214 815,79 грн, в т.ч. ПДВ 35 802,63 грн.

Згідно п.1 Додатку №2 до Договору №2 комерційна пропозиція ціна (тариф) 1 кВт/год електричної енергії 1,2 грн, без ПДВ 1,3 грн, з урахуванням тарифу на послугу з передачі електричної енергії, встановленого постановою НКРЕКП від 04.11.2020 №1998.

Відповідно до п.5.6 Договору №2 розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць. Оплата товару здійснюється Замовником після його отримання та оформлення акта приймання-передачі товару до 20 числа місяця наступного за розрахунковим місяцем.

Додатком №3 до Договору №2 обумовлено обсяг постачання електроенергії на 2021 рік - 555,0 тис. кВт/год.

На виконання умов Договору №2 від 08.01.2021 з урахуванням додаткових угод, ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" продано, а КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР прийнято та оплачено електроенергії в кількості 357 779 кВт/год на загальну суму 910 863,24 грн (з ПДВ).

Під час дії цього договору сторонами укладено 10 додаткових угод (підстава п.2 ч. 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі) якими збільшили ціну за 1 кВт-год електричної енергії за рахунок зменшення планового обсягу закупівлі електричної енергії, зокрема ціна збільшилась з 1,3 грн/кВт з ПДВ до 3,984384 грн/кВт з ПДВ, загалом на - 117,01%.

Однак, перевіркою дотримання законодавства під час внесення змін до істотних умов договору Управлінням встановлено факти укладання КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР додаткових угод з порушенням вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме внесено зміни до істотних умов договору від 08.01.2021 року №2 щодо збільшення ціни за 1 кВт-год електричної енергії без належного обгрунтування та документального підтвердження коливання цін на ринку, що підтверджується наступним.

Так, на сторінках 27-38 Акту ревізії встановлено, що 08.01.2021 за результатами проведення процедури закупівлі UA-2020-10-30-006535-c та визначення переможця, між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (Постачальник) та Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №2 (далі - Договір).

В подальшому між Сторонами Договору укладені додаткові угоди №від 15.03.2021, №2 від 17.05.2021, №4 від 25.08.2021, №5 від 26.08.2021, №6 від 30.09.2021, №7 від 27.10.2021, №8 від 29.10.2021, №9 від 01.11.2021, №10 від 03.12.2021 та №11 від

07.12.2021, на підставі п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо збільшення ціни одиниці товару електричної енергії, у зв`язку із коливанням такої ціни на ринку у бік збільшення та відповідно зменшення обсягу постачання електричної енергії, що не призвело до збільшення вартості Договору.

При цьому, в Акті ревізії Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Рівненській області (стор. 33) зазначено, що надані постачальником дані не відображають динаміку ціни на електричну енергію з моменту укладення Договору до моменту ініціювання постачальником збільшення ціни (період для порівняння збільшення вартості взято до укладення Договору), у зв`язку із чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі підпункту 2 п.13.8. Договору та п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Проаналізувавши розміщену на сайті ДП "Оператор ринку" інформацію щодо середньозважених цін упродовж січня-березня 2021 року (від укладення Договору до укладення додаткової угоди №1 від 15.03.2021), можна дійти висновку, що цього періоду мало місце як збільшення, так і зменшення цін на електричну енергію.

Як вказано на стор. 34-35 Акту ревізії, Управління дійшло висновку, що додаткова угода №1 від 15.03.2021 до Договору укладена всупереч вимогам п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Укладення додаткової угоди №2 призвело до збільшення ціни за 1 кВт*год. на 11,5% відносно ціни, визначеної умовами основного Договору; додаткової угоди №4 - на 20,77%; додаткової угоди №5 - на 30,92%; додаткової угоди №6 - на 42,08%; додаткової угоди №7 - на 54,36%; додаткової угоди №8 - на 67,86%; додаткової угоди №9 - на 82,81%; додаткової угоди №10 - на 99,04%; додаткової угоди №11 - на 117,01%. Оскільки додаткова угода №1 від 15.03.2021 укладена з порушенням п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", наступні додаткові угоди також підлягають визнанню недійсними, адже їхнє укладення призвело до перевищення допустимої межі збільшення ціни за одиницю товару (10%), що визначене Законом.

На стор. 36-37 Акту ревізії Управлінням встановлено, що КП "Рівненський обласний госпіталь ВВ" РОР в період з 08.01.2021 по 31.12.2021 без врахувань правової позиції, визначеної постановами Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 18.06.2021 у справі №927/491/19 та від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 сплачено вартість електричної енергії Постачальнику - ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" на загальну суму 253 969,39 грн. більше (910 863,24 грн - 656 893,85 грн.), ніж передбачено умовами Договору, чим не дотримано вимоги п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України, статтею 526 Цивільного кодексу України, підпункту 2 п.13.8. Договору та завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 253 969,39 грн., в тому числі, загальному фонду обласного бюджету на суму 201 042,17 грн. та загальному фонду державного бюджету на суму 52 927,22 грн. Зі сторони ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС".

Так, після проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради, Управлінням Західного офісу Держаудитслужби складено та вручено Комунальному підприємству вимогу "Про усунення виявлених порушень законодавства" від 19.04.2024 №131704-14/1193-2024.

Крім того, КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби №131704-14/1193-2024 "Про усунення виявлених порушень законодавства" від 19.04.2024.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 позовну заяву КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №460/12813/24.

Ухвалою від 04.04.2025 провадження в адміністративній справі №460/12813/24 зупинено до набрання законної сили рішеннями Господарського суду Рівненської області у справах №918/1202/24 та №918/1208/24.

На переконання прокуратури, укладаючи додаткові угоди №№2,4-11 до Договору та збільшуючи ціну товару на 117,01% від передбаченої правочином, сторони діяли усупереч Закону України "Про публічні закупівлі", а тому ці угоди підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а надмірно сплачені кошти - стягненню з ТОВ "Укр Газ Ресурс" на користь позивача.

Щодо участі прокурора у цій справі, оцінка обґрунтованості порушення інтересів держави в особі органу, визначеного прокурором позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, інтересів держави

Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно частин 1, 3 вказаної норми право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 частини 1 статті 1311 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Так, згідно частин 3 - 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного суду України №3-рп/99 від 08.04.1999, поняття інтереси держави, є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. В п. 3 зазначеного рішення суд в загальному, не пов`язуючи вказане поняття з конкретними нормами, які підлягали тлумаченню, вказує, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. зі справи №806/1000/17).

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, прокурору надають право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у п.5.6 постанови від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 викладено таку правову позицію:

- прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу;

- бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк;

- звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення;

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо;

- прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, у спірних правовідносинах судам необхідно дослідити: чи знав або повинен був знати компетентний орган про допущені порушення інтересів держави, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся; чи дотримано прокурором розумного строку для надання уповноваженому органу можливості відреагувати на виявлене прокурором порушення та самостійно звернутися до суду з відповідним позовом або ж надати аргументовану відповідь на звернення прокурора.

При цьому самого лише посилання прокурора про виявлення ним порушення інтересів держави та невжиття органом державної влади (позивачем у справі), на який покладено обов`язок щодо судового захисту інтересів держави, відповідних дій для такого захисту, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом п.2 ч.4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У справі, що слухається, прокурором визначено позивачами Рівненську обласну раду і Західний офіс Держаудитслужби.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Водночас згідно з ч.5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до Статуту комунального підприємства "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради, затвердженого рішенням Рівненської обласної ради № 651 від 17.03.2023, Госпіталь є об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. Власником Госпіталю є територіальні громади сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради (далі Власник). Госпіталь є неприбутковою організацією і фінансується за рахунок бюджетних коштів та інших джерел, не заборонених законом (п. 1.4 Статуту). Майно Госпіталю є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області і закріплюється за Госпіталем на праві оперативного управління. Крім того, згідно плану закупівлі, джерелом її фінансування є кошти обласного та державного бюджету.

Таким чином, Рівненська обласна рада здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є власністю територіальної громади і закріплене за підприємством на праві господарського відання.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №90 5/1907/21, оскільки засновником закладу та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, а також зобов`язаний контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету.

Схожі висновки викладені у постановах КГС ВС від 22.12.2022 у справі №904/123/32, від 26.10.2022 у справі №904/5558/20 (пп.5.50, 5.51) та від 21.12.2022 по справі №904/8332/21 (пункт 33).

Доходи місцевих бюджетів, інші кошти, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України, ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на доходи місцевих бюджетів, інші кошти (ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Рівненська обласна рада не є стороною правочинів.

Порушення інтересів держави обґрунтовано укладенням Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради додаткових угод всупереч вимог чинного законодавства і інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару.

За таких обставин керівник Рівненської окружної прокуратури правомірно визначив Рівненську обласну раду позивачем у цій справі.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Водночас, реалізація результатів заходів державного фінансового контролю спрямована на усунення виявлених порушень та здійснюється відповідно до чинного законодавства залежно від виду заходу державного фінансового контролю, що проводився.

Тобто, заходи, на які уповноважені органи державного фінансового контролю з метою усунення порушень здійснюються виключно за результатами проведених заходів державного фінансового контролю. Питання моніторингу процедури закупівлі врегульовано ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі".

Так, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи можуть проводити моніторинг процедури закупівлі протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Згідно п.1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підп.2, 3, аб.3 п.п.9 п.4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль у міністерствах, інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах, суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи). Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки закупівель.

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згідно з п.7 Положення, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Як передбачено п.1 Положення про Західний офіс Держаудитслужби, у складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях (далі - управління). Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно. Про те, що органи Державної аудиторської служби України є належними позивачами в правовідносинах у сфері публічних закупівель неодноразово засвідчив Верховний Суд, переглядаючи рішення судів по аналогічній категорії справ (постанови Суду у справах № 911/1497/18, № 912/2887/18).

Варто зауважити, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, Держаудитслужба набуває статусу позивача внаслідок звернення до суду з метою усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Як вже зазначалось, Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Рівненській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КП Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни Рівненської обласної ради (акт №13-17-04-06/45 від 26.03.2024), в ході якої встановлення порушення при укладенні оскаржуваних додаткових угод.

За таких обставин керівник Рівненської окружної прокуратури правомірно визначив Управління Західного офісу Держаудитслужби у Рівненській області позивачем у цій справі.

В той же час, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивачів, які після виявлення порушень законодавства, про які повідомлено окружною прокуратурою, мали право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів.

Рівненською окружною прокуратурою, у відповідності до вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру, 28.08.2024 скеровано на адресу Рівненської обласної ради та Західного офісу Держаудитслужби листи №50-56-7141вих-24 та №50-56- 7141вих-24 відповідно, якими повідомлено про наявність порушень при підписанні додаткових угод до Договору постачання електричної енергії.

З відповіді Рівненської обласної ради (лист № 09-2803/01 від 17.09.2024), встановлено, що у останньою не вживались заходи реагування за повідомленими фактами, у тому числі щодо проведення претензійно-позовної роботи.

З відповіді Управління Західного офісу Держаудитслужби у Рівненській області (лист № 131704-17/2174-2024 від 02.09.2024) вбачається, що Управлінням також не вживалось та планується вжиття відповідних заходів для усунення виявлених порушень.

Відтак, окружною прокуратурою правомірно кваліфіковано вищевказане як бездіяльність відповідного органу та, як наслідок, встановлено достатні та обґрунтовані підстави для реалізації представницьких повноважень.

Також суд вважає необґрунтованим твердження відповідача про передчасність пред`явлення позову в інтересах Західного офісу Держаудитслужби, на період розгляду Рівненським окружним адміністративним судом справи №460/12813/24.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 21.11.2018 у справі №820/3534/16, від 20.08.2019 у справі №826/14258/18, від 14.02.2020 у справі №440/1242/19, від 18.03.2020 у справі №813/3831/17, вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання; про відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов`язки для цієї установи, оскільки обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 14.02.2020 по справі №440/1242/19 висловив наступну правову позицію: "відповідно до п.1 ч.1 ст. 8, ч.7 ст. 10, ч.2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", п.46 Порядку №550, вимога контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі та є обов`язковою до виконання".

Відтак, вимога органу державного фінансового контролю в частині визначення характеру та обсягу збитків, як акт індивідуальної дії, вичерпала себе в момент її направлення підконтрольній установі, та самостійно не змінює обсяги прав та обов`язків позивача.

Таким чином, вимога контролюючого органу в частині стягнення збитків не потребує перевірки її законності та судового втручання.

Отже, наявність шкоди, правильність обчислення її розміру перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною та скасування вимоги.

Відтак, оскарження КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" вимоги Держаудитслужби жодним чином не впливає на розгляд спору щодо стягнення безпідставно отриманих коштів.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Пункт 1 ч.2 ст. 11 ЦК України визначає, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ч.ч.1-3 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначено в ч.1 ст. 41 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч.4 ст. 41 Закону, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Разом з тим п.2 ч.5 ст. 41 Закону встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Вбачається, що ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди (або ж момент розповсюдження дії додаткової угоди), тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Варто відмітити, що Закон не містить виключень з цього правила.

Із вказаного слідує, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як встановлено з матеріалів справи, укладаючи Договір про постачання електричної енергії №2 від 08.01.2021, КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" (Замовник) та ТОВ "Укр Газ Ресурс" (Постачальник) дійшли згоди щодо усіх істотних умов, зокрема визначивши ціну за 1 кВт*год електричної енергії на рівні 1,2 грн/кВт*год. без ПДВ закріплено у Додатку №2 до Договору Комерційна пропозиція.

Проте, в подальшому, між сторонами укладено ряд правочинів, якими підвищено ціну (відностно ціни, встановленої у Договорі 1,2) до 3,77287 грн. без ПДВ (на 117,01%).

Хоча, при укладенні додаткової угоди №1 від 15.03.2021 сторонами дотримано 10% обмеження щодо можливості підвищення ціни, проте суд звертається до підстав, якими сторонами обґрунтовано наявність необхідності для перегляду ціни електричної енергії.

Обґрунтовуючи необхідність внесення змін до Договору №2 перед укладенням Додаткової угоди №1 ТОВ УKP ГАЗ РЕСУРС надано цінову довідку №364/21 від 12.02.2021, в якій зазначено, що довідка носить виключно фактографічно-інформаційний характер.

На переконання суду, ці дані об`єктивно не відображають коливання цін протягом усього періоду дії договору.

Судом встановлено, що упродовж 2021 року мало місце як збільшення, так і зменшення цін на електричну енергію.

Надані постачальником дані не відображають динаміку ціни на електричну енергію з моменту укладення Договору №2 до моменту ініціювання постачальником збільшення ціни (період для порівняння збільшення вартості взято до укладання Договору №2), у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору № 2, визначених у пп.2 п. 13.8 Договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Так, надані ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" цінові довідки Харківської торговопромислової палати щодо середньозважених цін на РДН ОЕС України не містять точної інформації про коливання цін на електроенергію станом як на момент звернення товариства щодо внесення змін до договору, так і на момент підписання додаткової угоди №1 від 15.03.2021 року.

Окрім цього, вони не відображають об`єктивну ситуацію щодо зміни цін на електроенергію на ринку на добу наперед з моменту підписання договору №2 від 08.01.2021 до моменту підписання додаткової угоди №1 від 15.03.2021 року.

Така довідка не є належним доказом обставин, наявність яких є необхідними для виникнення у сторін права вносити зміни до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару шляхом укладення додаткових угод. Оскільки він не свідчить про наявність чи відсутність коливання ціни на ринку.

Крім того, опрацюванням інформації з веб порталу встановлено ДП ОПЕРАТОР РИНКУ середньозважена ціна на РДН у березні 2021 зменшилась на 14,15% в порівнянні з лютим 2021 та склала 1 406,25 грн/МВт*год.

На ВДР середньозважена ціна у березні 2021 зменшилась на 22,55% в порівнянні з попереднім місяцем та склала 1 360,47 грн/МВт*год.

При цьому, середньозважена ціна на РДН у січні 2021 складала 1 481,31 грн/ МВт*год., а на ВДР - 1 487,08 грн/МВт*год.

Отже, на момент підписання Додаткової угоди №1 від 15.03.2021 мало місце коливання цін на ринку електричної енергії у бік зниження.

З огляду на викладене, суд виснує, що додаткова угода №1 суперечить Закону.

Одночасно, постачальник зобов`язаний довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для Замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Продавець повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Продавець також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Такої правової позиції щодо імперативної поведінки постачальника дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Враховуючи вказане, на переконання суду відповідачами не обґрунтовано збільшення тарифу ціни на електричну енергію та необхідності підписання Додаткової угоди №1 від 15.03.2021, а укладена угода суперечить ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", тому наявні підстави для визнання її недійсною.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 року у справі №915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, Закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%.

Верховним Судом у постанові від 07.09.2022 у справі №927/1058/21 висловлено правову позицію, що обмеження у 10% застосовується як максимальний ліміт: щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

У п.54 - п.62 постанови Великої Палати Верховного суду від 24.01.2024 року у справі №922/2321/22 (провадження №12-57гс23) викладено правову позицію:

"Із системного тлумачення норм ЦК України, ГК України та Закону №922-VIII (зокрема, ч.4, п.2 ч.5 ст. 41) вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та пункті 2 ч.5 ст. 41 Закону №922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону №922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку."

Отже, з огляду на висновки, викладені Великою Палатою Верховного суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, максимальний ліміт збільшеної вартості ціни електроенергії за Договором про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021 не міг перевищувати 1,22 грн без ПДВ (1,2+10%) за 1 кВт*год.

Тому, суд погоджується з доводами прокурора про те, що збільшення ціни електричної енергії, передбачений додатковими угодами №№2,4-11 по відношенню до погодженої у договорі ціни, здійснено з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема п.2 ч.5 ст. 41 цього Закону, яким встановлена не лише вимога пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й 10-відсоткове обмеження такого збільшення.

Укладення вказаних угод призвело до збільшення ціни за 1 кВт/год. на більше ніж на 10% відносно ціни, що визначена за умовами Договору (1,2 грн без ПДВ):

- додатковою угодою №2 від 17.05.2021 1,70682 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,048184 грн (збільшено на 11,5%);

- додатковою угодою №4 від 25.08.2021 1,84796 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,217552 грн (збільшено на 20,2%);

- додатковою угодою №5 від 26.08.2021 2,0032 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,40384 грн (збільшено на 30,7%);

- додатковою угодою №6 від 30.09.2021 2,17395 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,60874 грн (збільшено на 42%);

- додатковою угодою №7 від 27.10.2021 2,36176 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 2,834112 грн (збільшено на 54,2%);

- додатковою угодою №8 від 29.10.2021 2,56833 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,081996 грн (збільшено на 67,3%);

- додатковою угодою №9 від 01.11.2021 2,79554 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,354648 грн (збільшено на 82,6%);

- додатковою угодою №10 від 03.12.2021 3,04545 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,65454 грн (збільшено на 99%);

- додатковою угодою №11 від 07.12.2021 3,32032 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,984384 грн. (збільшено на 117%).

Отже, сторонами не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання та до виконання в повному обсязі. За таких обставин зміна ціни згідно з оспорюваних додаткових угод є безпідставною, суперечить принципам максимальної економії та ефективності, встановлених ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", здійснена з порушенням вимог ст. 41 Закону.

Також слід наголосити, що підвищення сторонами Договору ціни шляхом неодноразового укладання додаткових угод та "каскадного" підвищення ціни за одиницю товару суперечить меті Закону. Зокрема, такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у цій сфері, запобігання проявам корупції та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки якщо пристати на тлумачення сторонами п.2 ч. 5 ст. 41 Закону, то при укладанні додаткових угод ціну за товар можна збільшувати необмежену кількість разів.

З огляду на що суд доходить висновку, що додаткові угоди №№2,4-11, укладені відповідачами у ході здійснення господарських правовідносин у межах Договору на постачання електричної енергії №2 від 08.01.2021 підлягають визнанню недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

У розрізі питання щодо неможливості порушення 10% бар`єру для збільшення вартості товару у процедурі публічних закупівель, суд звертається до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.

Так, щодо застосування п.2 ч.5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі", Велика Палата підтвердила та розвинула свій попередній правовий висновок, викладений у постанові ВП ВС від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, зазначивши, що збільшення ціни за одиницю товару понад 10% НЕ допускається незалежно від кількості додаткових угод, у тому числі, для електричної енергії, газу, бензину та дизельного пального, при цьому, виняток в останньому реченні п.2 ч.5 ст. 41 Закон №922-VIII, з урахуванням змін, внесених Законом №1530-IX, стосується лише строків (90 днів) та не скасовує граничний ліміт у 10% від ціни одиниці товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Щодо змін, внесених Законом №1530-IX, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 констатувала, що Закон №1530-IX не змінив максимальний поріг 10%, а лише уточнив, з якого моменту обчислюється 90-денний строк (з дати договору або попередньої зміни).

При цьому, у пунктах 156-157 постанови від 21.11.2025 у справі №920/19/24 щодо застосування пп.2 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель [постанова Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178"Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (далі - постанова КМУ №1178 у редакції постанови КМУ від 01 вересня 2025 року; №1067, далі - постанова КМУ №1067), Велика Палата ВС наголосила на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію п.2 ч.5 ст. 41 Закону №922-VIII, Суд звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ №1178, у підпункті 2 п.19 (в редакції постанови КМУ №1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 % ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю.

Тобто, на переконання ВП ВС положеннями постанови КМУ №1178 (в редакції постанови КМУ від 01 вересня 2025 року №1067), на відміну від норм п.2 ч.5 ст. 41 Закону №922-VIII, чітко визначені як можливість застосування 10-відсоткового обмеження щодо збільшення ціни щодо кожного окремого випадку збільшення (без обмеження кількості змін), а не в цілому до усіх внесених змін, так і граничне значення на рівні 50 %, на яке може бути змінена передбачена в початковому договорі про закупівлю ціна за одиницю товару, що вкотре, на думку ВП ВС, додатково підтверджує, що приписи ч.п`ятої ст. 41 Закону №922-VIII не передбачають можливість збільшення ціни за одиницю товару на 10 % під час кожного внесення змін до договору про закупівлю.

За результатами розгляду касаційної скарги у справі №920/19/24, постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 касаційну скаргу ТОВ "Енергетичне партнерство" залишено без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі залишені без змін.

Отже, у справі №920/19/24 Велика Палата Верховного Суду фактично підтвердила свою попередню правову позицію щодо питання застосування п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", викладену у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, остаточно закріпивши імперативне тлумачення 10% збільшення ціни одиниці товару на ринку у процедурі публічних закупівель, як сукупного ліміту можливості збільшення ціни одиниці товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Також прокурором заявлено позовну вимогу про стягнення з ТОВ "Укр Газ Ресурс" коштів у розмірі 253 969,39 грн.

Як встановлено з матеріалів справи, за період дії Договору, ТОВ "Укр Газ Ресурс" поставлено 357 779 кВт*год, тоді як КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" оплачено 910 863,24 грн.

Враховуючи, що Додаткові угоди №№1,2,4-11 до Договору на постачання електричної енергії №2 від 08.01.2021 є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо ціни електричної енергії, поставленої за Договором мали регулюватись самою первісною угодою за тарифом 1,2 за 1 кВт*год без ПДВ.

Отже, позивачу належало сплатити за отриманий товар 656 893,85 грн (357779*1,2+20%), що на 253 969,39 грн менше фактично сплаченого (910 863,24 грн).

Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

З урахуванням того, що внаслідок виконання позивачем своїх зобов`язань фінансового характеру за оспорюваними угодами відповідачем було отримано грошові кошти на загальну суму 253 969,39 грн, які є такими, що були безпідставно одержані ТОВ "Укр Газ Ресурс" (підстава їх набуття відпала), то останнє зобов`язане повернути їх, що відповідає приписам ст. ст. 216, 1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2024 у справі №918/323/23.

Відповідно до п.5.1. Договору, загальну сума Договору становить 1 018 998,00 грн. з ПДВ, обласний бюджет - 804 182,21 грн. з ПДВ та державний бюджет 214 815,79 з ПДВ.

Оплата за отриманий товар проведена КП Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни:

- за рахунок коштів загального фонду державного бюджету по КПКВК 2301110 Спеціалізована та високоспеціалізована допомога, що надається загальнодержавними закладами охорони здоров`я по КЕКВ 2610 Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям) на суму 189 763,19 грн,

- за рахунок коштів загального фонду місцевого бюджету по КПКВК МБ 0712020 Спеціалізована стаціонарна медична допомога по КЕКВ 2610 Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям) на суму 721 100,05 грн.

Таким чином внаслідок визнання недійсними оскаржуваних додаткових угод з ТОВ "Укр Газ Ресурс" слід стягнути: 201 042,17 грн на користь Рівненської обласної ради в дохід місцевого бюджету; 52 927,22 грн в дохід державного бюджету.

Суд відхиляє посилання відповідача, що в даному випадку слід керуватися ст. 44 Закону України "Про публічні закупівлі", яка визначає конкретних суб`єктів, на яких покладається відповідальність за порушення вимог цього Закону, з огляду на те, що обов`язок відповідача повернути безпідставно утримані кошти є відмінним поняттям ніж забезпечення виконання зобов`язання (зокрема неустойка), яке регулюється вищезазначеною нормою. У даному випадку, за правовою визначеністю наслідків діяння, стягнення з ТОВ "Укр Газ Ресурс" безпідставно утримуваних коштів не є притягненням відповідача до відповідальності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Таким чином суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому згідно ч.2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене вище, всі інші доводи та міркування учасників справи не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Висновки суду.

За результатом розгляду спору суд дійшов висновку, що додаткові угоди №№1,2,4-11 до Договору на постачання електричної енергії №2 від 08.01.2021 укладені з порушенням Закону України "Про публічні закупівлі", а тому ці правочини суд визнає недійсними. Також належить до задоволення позовна вимога про стягнення 253 969,39 грн з ТОВ "Укр Газ Ресурс" (201 042,17 грн на користь Рівненської обласної ради в дохід місцевого бюджету; 52 927,22 грн в дохід державного бюджету).

Розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витратити у вигляді судового збору за позовними вимогами немайнового характеру покладаються на відповідачів порівну по 12 112,00 грн, разом з тим, судові витрати за майновою вимогою покладаються на ТОВ "Укр Газ Ресурс" (3 047,63 грн), оскільки спірні кошти було сплачено на його користь та вимога про стягнення вказаних коштів пред`явлена до товариства.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду №1 від 15.03.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

3. Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 17.05.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

4. Визнати недійсною Додаткову угоду №4 від 25.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

5. Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 26.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

6. Визнати недійсною Додаткову угоду №6 від 30.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

7. Визнати недійсною Додаткову угоду №7 від 27.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

8. Визнати недійсною Додаткову угоду №8 від 29.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

9. Визнати недійсною Додаткову угоду №9 від 01.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

10. Визнати недійсною Додаткову угоду № 10 від 03.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

11. Визнати недійсною Додаткову угоду №11 від 07.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2 від 08.01.2021, укладеного між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС".

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (, вул. Сагайдачного Петра, 25Б, офіс 5, м. Київ, 04070) на користь Рівненської обласної ради (майдан Просвіти, 1, м. Рівне, 33013, ) в дохід місцевого бюджету кошти у розмірі 201 042 (двісті одну тисячу сорок дві) грн 17 коп.

13. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (, вул. Сагайдачного Петра, 25Б, офіс 5, м. Київ, 04070) в дохід державного бюджету кошти у розмірі 52 927 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять сім) грн 22 коп..

14. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (, вул. Сагайдачного Петра, 25Б, офіс 5, м. Київ, 04070) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 15 159 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн 63 коп.

15. Стягнути з Комунального підприємства "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради (нова назва Комунальне підприємство "Рівненський обласний клінічний госпіталь" Рівненської обласної ради) (вул. Деражненська, 39, с-ще Клевань, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35311, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн 00 коп.

16. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 19 лютого 2026 року.

Суддя Бережнюк В.В.