ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2026 Справа № 917/2329/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича (вх. № 1069 від 29.01.2026) про скасування заходів забезпечення позову у справі

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Прохонюк Наталії Йосипівни, АДРЕСА_1

до відповідача Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича, АДРЕСА_2

про стягнення 298 490,00 грн,

Секретар судового засідання Костандян О.В.

Представники учасників процесу: відповідно протоколу від 12.02.2026,

установив:

22.12.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Прохонюк Наталії Йосипівни до відповідача Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 298 490,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 справу № 917/2329/25 розподілено судді Ківшик О.В.

В додатки до позовної заяви позивачка надала заяву про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2025 заяву про забезпечення позову по справі № 917/2329/25 передано на розгляд судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 23.12.2025 вжив заходи забезпечення позову у справі № 917/2329/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у розмірі 298 490,00 грн.

29.01.2026 до Господарського суду Полтавської області від Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича надійшла заява вх. №1069 про скасування заходів забезпечення позову.

Суд ухвалою від 29.01.2026, зокрема, призначив розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову у судове засідання на 03.02.2026 на 12:30, запропонував позивачці надати письмове реагування на означену заяву відповідача.

Внаслідок збою в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСТІС 03.02.2026, судове засідання 03.02.2026 о 12:30 год не відбулося.

Суд ухвалою від 03.02.2026 повідомив учасників процесу про наступну дату розгляду заяви: 12.02.2026 на 12:10.

04.02.2026 до суду від представника Фізичної особи-підприємця Прохонюк Наталії Йосипівни адвоката Тищук К.П. надійшла заява про участь у судовому засіданні 12.02.2026 о 12:10 год в режимі відеоконференції в приміщенні суду (вх.№1439). У вказаній заяві проведення відеоконференції представник позивача просить доручити Рівненському міському суду, яку суд задовольнив ухвалою від 05.02.2026.

09.02.2026 до суду від представника Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича адвоката Макєєва Д.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні 12.02.2026 о 12:10 год в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів (вх.№1610), яку суд задовольнив ухвалою від 09.02.2026.

Представник позивачки надав суду за вх № 1795 від 11.02.2026 заперечення на клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Присутні у судовому засіданні 12.02.2026 представники сторін підтримали свої правові позиції щодо означеної заяви.

Розглянувши заяву відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок та підстави скасування вжитих заходів забезпечення позову врегульований ст.145 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В залежності від обставин прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову може бути правом суду (частини 1-6 ст. 145 ГПК України), або обов`язком суду (частини 9, 13 ст. 145 ГПК України). Прийняття судом рішення про скасування заходів забезпечення позову з підстав, передбачених частинами 9, 13 ст. 145 ГПК України, є процесуальним наслідком прийнятих судових рішень у справі або процесуальних подій на стадії відкриття провадження у справі, і ці рішення не зумовлені будь-якими іншими обставинами.

Скасування заходів забезпечення позову в порядку частин 1-6 ст. 145 ГПК України має оціночний характер, дослідження якого потребує з`ясування існування критеріїв на цей час, визначених частиною 2 ст. 136 ГПК України, і які зумовили вжиття заходів забезпечення позову.

Виходячи з положень ст. 136, 137 ГПК України забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Нормами чинного законодавства не визначено підстав та меж розгляду клопотання учасника справи про скасування заходів забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову, як правило, вживаються за вмотивованим клопотанням позивача для забезпечення ефективного захисту порушених прав.

Водночас, забезпечити баланс між правами та інтересами сторін покликаний інститут скасування заходів забезпечення позову. Саме розглядаючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, відбувається реалізація принципу змагальності учасників процесу.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи і мають на меті гарантувати реальне виконання рішення суду. Тобто хоча забезпечення позову і має тимчасовий характер, але спрямоване саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасоване господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин, або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Подібної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд в складі Верховного Суду у постановах від 21.10.2022 року у справі № 910/4777/21, від 21.11.2022 року у справі №916/621/22.

У п. 95-96 постанови від 19.01.2026 у справі № 921/341/24(921/275/25) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що процесуальна мета та предмет судового контролю при розгляді заяви про скасування забезпечення позову є відмінними від предмета перевірки при первинному застосуванні заходів забезпечення. Якщо первинно суд перевіряє наявність умов, передбачених ст. 136, 137 ГПК України (зокрема, достатньо обґрунтоване припущення щодо ризику утруднення виконання рішення або утруднення ефективного захисту), то при вирішенні питання про скасування забезпечення суд з`ясовує, чи відпали підстави, які зумовили застосування забезпечення, чи настали нові істотні обставини, що змінюють оцінку ризиків, або чи забезпечення внаслідок розвитку процесу стало непропорційним (надмірним) порівняно з його процесуальною метою.

Отже, тягар доведення обставин, які є підставою для скасування забезпечення позову, покладається на заявника. Для задоволення такої заяви недостатньо повторення аргументів щодо відсутності порушення прав позивача чи незгоди з первинною ухвалою про забезпечення позову, оскільки ці доводи фактично спрямовані на повторний перегляд питання про застосування забезпечення, а не на встановлення того, що забезпечення втратило актуальність унаслідок зміни фактичних обставин.

З матеріалів заяви про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що відповідач не навів та не підтвердив належними доказами, що після застосування забезпечення настали такі зміни, які усунули б ризики, з якими закон пов`язує його існування, зокрема не довів, що: (1) обставини, які обґрунтовували забезпечення, припинили існування; або (2) виникли нові обставини, які гарантують ефективний захист прав позивача без забезпечувальних обмежень; або (3) застосований захід став надмірним чи таким, що істотно порушує баланс інтересів, блокуючи господарську діяльність.

Посилання заявника на те, що він не є кінцевим набувачем спірних коштів з огляду на використання його банківського рахунку для транзитного проходження грошових коштів, а тому він не є належним суб`єктом зобов`язання з безпідставного збагачення, суд не оцінює як підставу для скасування вжитого забезпечення, оскільки вказані обставини належать до предмету дослідження фактичних обставин справи під час її розгляду по суті та не свідчать про втрату актуальності забезпечення позову.

Твердження заявника про порушення балансу інтересів сторін вжитими заходами забезпечення позову через ускладнення виконання поточних зобов`язань, обмеження можливості здійснення обов`язкових платежів та створення ризиків припинення господарської діяльності відповідача є голослівним твердженням, оскільки не підтверджено жодним належним та допустимим доказами.

Надані до заяви копії податкової декларації платника єдиного податку за півріччя 2025 року, за три квартали 2024 року, відомості про суми нарахованого доходу зареєстрованих осіб та суми нарахованого єдиного податку за 2024 рік, копія витягу з реєстру єдиного податку, копія виписки банку за 28.10.2025 не можуть підтвердити чи спростувати факт обмеження можливості здійснення обов`язкових платежів та створення ризиків припинення господарської діяльності відповідача (блокування критичних платежів, неможливість виконання обов`язкових зобов`язань, істотні втрати тощо).

Отже, відповідачем не доведено зміни обставин, які б свідчили про втрату забезпеченням своєї процесуальної мети, не надано доказів виникнення нових обставин, які гарантують ефективний захист прав позивача без забезпечувальних обмежень, чи непропорційності забезпечення, тому заява про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про скасування заходів забезпечення позову.

Повний текст ухвали підписано 17.02.2026.

Ухвала набирає законної в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) до Східного апеляційного господарського суду (ст.255 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик