ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"03" лютого 2026 р. Справа № 924/1026/25

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А., розглянувши матеріали

за позовом Заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

1) Міністерства освіти і науки України, м. Київ

2) Чорноострівської селищної ради, с-ще Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області

до:

1) Чорноострівського професійного аграрного ліцею, смт Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО", с. Купіль Волочиського району Хмельницької області

про:

- визнання недійсним договору від 01.05.2025;

- зобов`язання звільнити земельну ділянку прощею 40,00га

Представники сторін:

від прокуратури: Лежнін І.О. - згідно службового посвідчення №082586 від 16.09.2025;

від позивача 1: не з`явились;

від позивача 2: не з`явились;

від відповідача 1: Яремчук С.О. - згідно наказу №133-к від 11.11.2025 (в судовому засіданні 28.01.2026);

від відповідача 2: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

02.10.2025 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: 1) Міністерства освіти і науки України, м. Київ; 2) Чорноострівської селищної ради, с-ще Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області до: 1) Чорноострівського професійного аграрного ліцею, смт Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО", с. Купіль Волочиського району Хмельницької області про: визнання недійсним договору від 01.05.2025; зобов`язання звільнити земельну ділянку прощею 40,00га, яка використовується згідно умов договору від 01.05.2025, та розташована: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Захарівці.

Ухвалою від 07.10.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1026/25 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 08.12.2025 суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою відповідно до ст.185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи відкладався.

Прокурор в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Вказує, що Хмельницькою окружною прокуратурою вивчено додержання вимог законодавства при використанні Чорноострівським професійним аграрним ліцеєм (далі - Чорноострівський ПАЛ) земельної ділянки площею 40,00 га, наданої в постійне користування для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за межами населеного пункту с. Захарівці, Чорноострівської селищної ОТГ, Хмельницького району, Хмельницької області.

Зазначає, що Чорноострівський ПАЛ є державною організацією (установою, закладом), та підпорядкованим Міністерству освіти і науки України.

Вказує, що Чорноострівському ПАЛ передано у постійне користування для дослідних і навчальних цілей земельну ділянку площею 20,5266 га, 6 земельних ділянок загальною площею 12,00 га, 18 земельних ділянок загальною площею 36,00 га.

Звертає увагу, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав у постійному користування відповідача 1 перебувають земельні ділянки із кадастровими номерами: :04:018:0035 площею 20,5266га; площею по 2га: :04:018:0028; :04:018:0033; :04:018:0030; :04:018:0027; :04:018:0022; :04:018:0032; :04:018:0018; :04:018:0023; :04:018:0024; :04:018:0019; :04:018:0029; :04:018:0025; :04:018:0034; :04:018:0026; :04:018:0020; :04:018:0015.

Акцентує, що договір між Чорноострівським ПАЛ та ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" щодо оброблення земельної ділянки площею 40га укладено усупереч вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним.

Зауважує, що згідно положень оспорюваного договору від 01.05.2025, в ньому відсутні досягнуті сторонами істотні умови, що характерні для договорів про спільну діяльність. Спірний договір від 01.05.2025 не є договором підряду та договором про надання послуг.

Вказує, що Чорноострівський ПАЛ фактично передав ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" у платне користування земельну ділянку, тобто сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки.

Звертає увагу, що оспорюваний договір не відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", якою визначено порядок укладення договору оренди землі, а саме: укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Зазначає, що земельна ділянка загальною площею 40 га, з огляду на умови спірного договору, фактично використовується ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування, оброблення, збирання та реалізації сільськогосподарської продукції з метою отримання прибутку). Отже, використання земельної ділянки, наданої Чорноострівському ПАЛ для науково-дослідних і навчальних цілей, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування, оброблення, збирання та реалізації сільськогосподарської продукції з метою отримання прибутку) суперечить вимогам п. а ч. 1 ст. 96 ЗК України.

Вказує, що земельним законодавством та Статутом Чорноострівського ПАЛ не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельними ділянками шляхом передачі їх іншим особам у платне користування, а Міністерством освіти і науки України не погоджувався укладений договір від 01.05.2025 укладений між Чорноострівським ПАЛ та ТОВ "ТОПАЗ-АГРО".

Зауважує, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для дослідницьких і навчальних цілей, яке проведене з грубими порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач 1 Міністерство освіти і науки України, м. Київ в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, розгляд справи просить здійснити без участі представника. Згідно поданих пояснень покладається на прийняття судом у справі законного та обґрунтованого рішення. Вказує, що надані Чорноострівському ПАЛ земельні ділянки обумовлюють його обов`язок їх використання за цільовим призначенням з дотриманням чинного законодавства. Зазначає, що Міносвіти не погоджувало укладання спірного договору.

Позивач 2 - Чорноострівська селищна рада, с-ще Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явилась, повноважного представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Відповідач 1 - Чорноострівський професійний аграрний ліцей, смт Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області вказала на необґрунтованості заявлених позовних вимог. Звернула увагу, що між сторонами спірного договору укладено угоду від 24.10.2025 про розірвання договору від 01.05.2025. Надала докази сплати відповідачем 220 000,00грн згідно договору від 01.05.2025.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО", с. Купіль Волочиського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. В судовому засіданні 29.12.2025 представник відповідача 2 зазначив, що вимоги є необґрунтованими.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010., "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка представників учасників провадження не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Чорноострівський професійний аграрний ліцей (Чорноострівський ПАЛ) зареєстровано за місцезнаходженням: 31310, Хмельницька область, Хмельницький район, смт Чорний Острів, вул. Незалежності, буд. 1; ідентифікаційний код 02548334.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО" зареєстровано за місцезнаходженням: 31226, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Купіль, вул. Набережна, буд.3; ідентифікаційний код 41373820.

Відповідно до п. 1.1. Статуту Чорноострівського ПАЛ, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №331 від 04.03.2020 (надалі - Статут), Чорноострівський ПАЛ є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним закладом другого (базового) рівня професійної (професійно-технічної) освіти, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття робітничих кваліфікацій та профільної середньої освіти. Організаційно-правова форма: державний заклад.

Професійний ліцей належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, місцевого органу управління освітою відповідно до повноважень, визначених нормативно-правовими актами (п. 6.1. Статуту).

Для забезпечення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації робітничих кадрів професійний ліцей використовує навчально-матеріальну базу та земельну ділянку відповідно до паспортів, технічної документації, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актів на право постійного користування землею, інших правовстановлюючих документів (п. 7.8. Статуту).

Майно професійного ліцею, у тому числі: навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, гуртожиток, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інші об`єкти є об`єктами державної власності, що закріплені за професійним ліцеєм на праві оперативного управління

Функції управління майном, яке закріплено за професійним ліцеєм здійснює Міністерство освіти і науки України.

Майно та земельні ділянки, що закріплюються за професійним ліцеєм, не можуть бути предметом застави, а також не підлягають перепрофілюванню, використанню не за цільовим призначенням, вилученню або передачі у власність, оренду юридичним і фізичним особам без згоди Міністерства освіти і науки України, крім передбачених законодавством випадків (п. 7.9. Статуту).

Пунктом 7.11. Статуту передбачено, що професійний ліцей несе відповідальність перед Міністерством освіти і науки України за збереження та використання за призначенням закріпленого за ним майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, рішенням Чорноострівської селищної ради від 06.12.2021 №145 передано у постійне користування Чорноострівському ПАЛ для дослідних і навчальних цілей земельну ділянку площею 20,5266 га, рішенням Чорноострівської селищної ради від 15.08.2023 №24 передано у постійне користування Чорноострівському ПАЛ для дослідних і навчальних цілей 6 земельних ділянок загальною площею 12,00 га, рішенням Чорноострівської селищної ради від 06.08.2024 №19 передано у постійне користування Чорноострівському ПАЛ для дослідних і навчальних цілей 18 земельних ділянок загальною площею 36,00га.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав у постійному користування Чорноострівського ПАТ знаходяться земельні ділянки із кадастровими номерами: :04:018:0035 площею 20,5266га; :04:018:0028 площею 2га; :04:018:0033 площею 2га; :04:018:0030 площею 2га; :04:018:0027 площею 2га; :04:018:0022 площею 2га; :04:018:0032 площею 2га; :04:018:0018 площею 2га; :04:018:0023 площею 2га; :04:018:0024 площею 2га; :04:018:0019 площею 2га; :04:018:0029 площею 2га; :04:018:0025 площею 2га; :04:018:0034 площею 2га; :04:018:0026 площею 2га; :04:018:0020 площею 2га; :04:018:0015 площею 2га. Цільове призначення - для дослідних і навчальних цілей.

01.05.2025 року між Державним навчальним закладом "Чорноострівський професійний аграрний ліцей" (надалі - Чорноострівським ПАЛ, Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО" (надалі - Сторона 2) укладено договір (надалі - Договір) без номера щодо оброблення земельної ділянки площею 40 га.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що Сторона 1 та Сторона 2, з метою забезпечення ефективного та раціонального використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 40,00 га, яка розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький р-н, с. Захарівці, що належить Стороні 1, домовились об`єднати зусилля для надання послуг: вирощування сільськогосподарських культур; надання інших послуг у сфері сільського господарства; надання послуг в організації виробничого навчання та виробничої практики з професій: тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва категорії А1, слюсар з ремонту колісних тракторних засобів.

Згідно п. 2.1.1 Договору Сторона 1 зобов`язується надати послуги по вирощуванню сільськогосподарських культур на землі 40 га.

Відповідно до п. 2.2.1. Договору Сторона 2 зобов`язується здійснювати обробіток земельних площ для вирощування сільськогосподарських культур власною сільськогосподарською технікою, насінням, гербіцидами та міндобривом.

Згідно п. 3.1. Договору Сторона 2 зобов`язується провести розрахунок за надання послуг із Стороною 1 до закінчення терміну дії договору, з розрахунку 5 500,00грн за 1га земельної ділянки (ділянок) вказаної (них) у п. 2.1.1. Договору.

Відповідно до п. 3.2.- 3.5. Договору оплата проводиться щороку до 1 грудня 2025 року. Загальна сума Договору становить 220 000,00грн. Вся вирощена сільськогосподарська продукція належить Стороні 2. При необхідності вартість окремих послуг, особливості розрахунків, терміни виконання та вимоги щодо оформлення результатів додатково визначаються додатковими угодами даного Договору.

Пунктом 5.1. встановлено, що Договір укладено строком на 1 рік, але в будь-якому разі строк дії цього договору закінчується не раніше завершення збирання врожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії даного договору (з урахуванням ротації сільськогосподарських культур). Договір діє з моменту підписання його Сторонами.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до платіжної інструкції №211 від 31.07.2025 ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" перерахувало на рахунок Чорноострівського ПАЛ частину коштів в розмірі 50 000,00 грн, призначення: оплата згідно договору від 01.05.2025.

Платіжною інструкцією №922 від 08.09.2025 ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" перерахувало на рахунок Чорноострівського ПАЛ кошти в розмірі 170 000,00грн, призначення: оплата згідно договору від 01.05.2025.

Згідно листа Чорноострівського ПАЛ від 01.09.2025 № 21, предметом договору від 01.05.2025 є земельні ділянки з кадастровими номерами :04:018:0028 площею 2 га, :04:018:0033 площею 2 га, :04:018:0030 площею 2 га, :04:018:0027 площею 2 га, :04:018:0022 площею 2 га, :04:018:0032 площею 2 га, :04:018:0018 площею 2 га, :04:018:0023 площею 2 га, :04:018:0024 площею 2 га, :04:018:0019 площею 2 га, :04:018:0029 площею 2 га, :04:018:0025 площею 2 га, :04:018:0034 площею 2 га, :04:018:0026 площею 2 га, :04:018:0020 площею 2 га, :04:018:0015 площею 2 га, :04:018:0035 площею 8 га, їх загальна площа становить 40 га. Спірна земельна ділянка площею 40,00 га перебуває у комунальній власності та належить Чорноострівській селищній раді. Додаткові угоди, акти приймання-передачі земельних ділянок загальною площею 40 га до договору від 01.05.2025 не укладались.

Згідно листа від 12.09.2025 №1/18989-25 Міністерство освіти і науки України повідомило, що Міністерством не погоджувався укладений договір від 01.05.2025 укладений між Чорноострівським ПАЛ та ТОВ "ТОПАЗ-АГРО".

26.08.2025 Хмельницькою окружною прокуратурою на адресу Чорноострівської селищної ради скеровано повідомлення за №50-5367вих-25 щодо встановлених порушень вимог земельного законодавства при використанні Чорноострівським ПАЛ земельної ділянки власником якої є Чорноострівська селищна рада.

26.08.2025 за № 50-5368вих-25 окружною прокуратурою спрямовано повідомлення Міністерству освіти і науки України з пропозицією врегулювання та вжиття вичерпних заходів до усунення порушень.

Згідно листа Чорноострівської селищної ради від 08.09.2025 №1278, встановлено, що селищною радою не погоджувалась передача в оренду земель Чорноострівського ПАЛ, заходи представницького характеру не вживались і вживатися не будуть.

Відповідно до отриманої відповіді з Міністерства освіти і науки України від 12.09.2025 за №1/18989-25 встановлено, що Міністерством не погоджувався договір від 01.05.2025 укладений між Чорноострівським ПАЛ та ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" та будь-яких заходів ними не вжито та просить окружну прокуратуру здійснити процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів держави та недопущення нанесення економічних збитків.

Хмельницька окружна прокуратура листом №50-5719вих-25 від 10.09.2025 Чорноострівській селищній раді та №50-5846вих-25 від 16.09.2025 Міністерству освіти і науки України повідомила про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді щодо визнання недійсним договору від 01.05.2025, який укладений між Чорноострівським ПАЛ та ТОВ "ТОПАЗ-АГРО".

24.10.2025 між Навчальним закладом "Чорноострівський професійний аграрний ліцей" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО" укладено угоду про розірвання договору від 01.05.2025., згідно якої сторони вирішили розірвати договір від 01.05.2025 за взаємною згодою сторін.

В матеріалах справи містяться: повідомленням Хмельницької окружної прокуратури про виявлені порушення щодо законності використання приватними суб`єктами господарювання земельних ділянок від 04.08.2025 №50-48ВИХ-, лист Хмельницької окружної прокуратури від 26.08.2025 №50-5378ВИХ-25; листи Чорноострівського ПАЛ від 11.08.2025 №777, від 02.09.2025 №6227-25.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Ч.ч. 1, 3 ст.4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Судом враховано, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

При цьому, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

В контексті зазначеного судом враховано, окрім іншого, і рішення Конституційного Суду України про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді від 08.04.1999 № 3-рп/99.

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття „інтереси держави, визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, п. 27).

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 року № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Таким чином, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч.ч. 3,4 ст.53 ГПК України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Судом враховано, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

При цьому, судом також враховано, що щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.

Порушення інтересів держави та суспільного інтересу обґрунтовується тим, що укладення договору від 01.05.2025 між Чорноострівським ПАЛ та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО" всупереч встановленому державою порядку, зачіпає інтереси держави у сфері законності використання та охороною земель, що є підставою для захисту.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 стверджує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п.54 рішення).

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Згідно ч.12 ст. 25 Закону України "Про освіту", засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа), серед іншого, здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти.

Пунктом 1.1. Статуту встановлено, що Чорноострівський ПАЛ є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним закладом другого (базового) рівня професійної (професійно-технічної) освіти, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття робітничих кваліфікацій та профільної середньої освіти. Професійний ліцей належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, місцевого органу управління освітою відповідно до повноважень, визначених нормативно-правовими актами (п. 6.1. Статуту).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту", Міністерство освіти і науки України наділено правом розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет спірного договору земельні ділянки загальною площею 40,00га перебувають у комунальній власності та належать Чорноострівській селищній раді.

Оскільки Міністерство освіти і науки України та Чорноострівська селищна рада протягом розумного строку самостійно не звернулись до суду з позовом, то Хмельницька окружна прокуратура звернулася до Міносвіти та Чорноострівської селищної ради листами №50-5719вих-25 від 10.09.2025 та №50-5846вих-25 від 16.09.2025 про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Чорноострівської селищної ради, оскільки відсутність з боку уповноважених органів будь-яких намірів захистити порушені інтереси держави (суспільні інтереси) свідчила про пасивність їх дій.

Зважаючи на усі вищевикладені обставини у суду відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набутrя, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином е погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Судом враховано, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що укладений 01.05.2025 року між Державним навчальним закладом "Чорноострівський професійний аграрний ліцей" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО" договір без номера щодо оброблення земельної ділянки площею 40га, предметом визначає - забезпечення ефективного та раціонального використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 40,00га, яка розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький р-н, с. Захарівці, що належить відповідачу 1.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, предметом договору від 01.05.2025 є земельні ділянки з кадастровими номерами :04:018:0028 площею 2 га, :04:018:0033 площею 2 га, :04:018:0030 площею 2 га, :04:018:0027 площею 2 га, :04:018:0022 площею 2 га, :04:018:0032 площею 2 га, :04:018:0018 площею 2 га, :04:018:0023 площею 2 га, :04:018:0024 площею 2 га, :04:018:0019 площею 2 га, :04:018:0029 площею 2 га, :04:018:0025 площею 2 га, :04:018:0034 площею 2 га, :04:018:0026 площею 2 га, :04:018:0020 площею 2 га, :04:018:0015 площею 2 га, :04:018:0035 площею 8 га, - загальна площа становить 40 га. Спірна земельна ділянка загальною площею 40,00га перебуває у комунальній власності, належить Чорноострівській селищній раді та перебуває у постійному користуванні Чорноострівського ПАЛ. Додаткові угоди, акти приймання-передачі земельних ділянок загальною площею 40 га до договору від 01.05.2025 не укладались.

Відповідно до п.2.1.1 Договору відповідач 1 зобов`язався надати послуги по вирощуванню сільськогосподарських культур на землі 40 га.

Згідно п.2.2.1. Договору відповідач 2 зобов`язався здійснювати обробіток земельних площ для вирощування сільськогосподарських культур власною сільськогосподарською технікою, насінням, гербіцидами та міндобривом.

Пунктом 3.1. Договору сторони визначили, що відповідач 2 зобов`язується провести розрахунок за надання послуг із відповідачем 1 до закінчення терміну дії договору, з розрахунку 5 500,00грн за 1га земельної ділянки (ділянок) вказаної (них) у п. 2.1.1. Договору.

Відповідно до п.п.3.2.-3.5. Договору оплата проводиться щороку до 1 грудня 2025 року. Загальна сума Договору становить 220 000,00грн. Вся вирощена сільськогосподарська продукція належить відповідачу 2. При необхідності вартість окремих послуг, особливості розрахунків, терміни виконання та вимоги щодо оформлення результатів додатково визначаються додатковими угодами даного Договору.

Пунктом 5.1. встановлено, що Договір укладено строком на 1 рік, але в будь-якому разі строк дії цього договору закінчується не раніше завершення збирання врожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії даного договору (з урахуванням ротації сільськогосподарських культур).

Згідно платіжних інструкцій №211 від 31.07.2025 та №922 від 08.09.2025 ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" перерахувало на рахунок Чорноострівського ПАЛ кошти в загальному розмірі 220 000,00грн, призначення: оплата згідно договору від 01.05.2025.

Приписами ст.837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно із ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1130 ЦК України встановлено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить закону.

Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності (ст.1131 ЦК України).

Істотними умовами для договору такого типу згідно ЦК України є: досягнута сторонами домовленість діяти спільно задля отримання прибутку; дотримана письмова форма договору; визначено вклади сторін; визначена грошова оцінка вкладів за домовленістю учасників; передбачено умови ведення спільних справ; визначено порядок відшкодування збитків та шкоди; визначено порядок розподілу прибутку, що від повідає умовам чинного законодавства (ст.ст.1130, 1131, 1133, 1134, 1135, 1136, 1137, 1139 ЦК України).

З аналізу умов вищезгаданого спірного договору, можна дійти висновку, що договір від 01.05.2025 не є спільною діяльністю, наданням послуг чи підрядом. Передача прав управління земельною ділянкою за даним договором не відбувається, тобто залишається у постійного землекористувача земельної ділянки. Однак, між сторонами існують фактичні відносини з передання права користування земельною ділянкою (ділянками).

Так, із змісту укладеного між сторонами Договору від 01.05.2025 слідує, що ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" здійснює виробництво сільськогосподарської продукції на земельній ділянці (земельних ділянках), розташованій за адресою: Хмельницька область, Хмельницький р-н, с. Захарівці, площею 40,00 га, яка знаходяться у постійному користуванні навчального закладу при цьому сплачує ліцею грошові кошти за кожен використаний 1 га землі в розмірі 5 500,00грн.

Водночас, у навчального закладу немає жодних зобов`язань щодо сплати коштів відповідачу 2, який є сільськогосподарським товаровиробником.

Вказане суперечить вимогам ст.ст. 837, 901 ЦК України, які передбачають, що за виконані роботи, надані послуги, кошти сплачує замовник.

Крім того, виходячи з положень оспорюваного договору в ньому відсутні досягнуті сторонами істотні умови, що характерні для договорів про спільну діяльність, зокрема договором не визначені вклади сторін (їх частки), які вони об`єднують для здійснення спільної діяльності, що в силу приписів ст.ст. 1137, 1138, 1139 ЦК України є визначальним при розподілі прибутку, спільних витрат, збитків та відповідальності за спільними зобов`язаннями.

Таким чином, аналізом оспорюваного договору встановлено, що договір від 01.05.2025 (надалі договір), укладений між відповідачами, не містить ознак ні договору про спільну діяльність, ні договору підряду, ні договору про надання послуг, а також не є змішаним договором.

Водночас, враховуючи зміст умов оспорюваного правочину, укладенням даного договору від 01.05.2025 сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки.

За нормою ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Тобто, при оренді землі здійснюється обробіток ґрунту, що становить собою форму реалізації права користування земельною ділянкою і її корисними якостями, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція.

З огляду на вказане, правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане в користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Як вбачається з умов договору відповідачами в п.3.1 договору визначено обов`язок ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" сплатити Чорноострівському ПАЛ грошові кошти, розмір яких визначається з розрахунку 5 500,00грн за 1га земельної ділянки (ділянок) у розмірі 40 га, яку згідно п.2.1.1 договору, як послугу, надано Чорноострівським ПАЛ для вирощування сільськогосподарських культур.

Оплата проводиться щороку до 1 грудня 2025 року. Загальна сума Договору становить 220 000,00грн. Вся вирощена сільськогосподарська продукція належить ТОВ "ТОПАЗ-АГРО". При необхідності вартість окремих послуг, особливості розрахунків, терміни виконання та вимоги щодо оформлення результатів додатково визначаються додатковими угодами даного Договору (п.п.3.2.-3.5. Договору).

Договором передбачено, що він укладений на 1 рік, але в будь-якому разі строк дії цього договору закінчується не раніше завершення збирання врожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії даного договору (з урахуванням ротації сільськогосподарських культур) (п.5.1 Договору).

Так, судом враховано, що вищенаведені умови договору (в тому числі й ті, що сформульовані як підтвердження права на врожай (п. 3.4 договору "Вся вирощена сільськогосподарська продукція належить ТОВ "ТОПАЗ-АГРО", п. 5.1 договору "строк дії цього договору закінчується не раніше завершення збирання врожаю сільськогосподарських культур") засвідчують, що мало місце використання відповідачем 2 земельних ділянок навчального закладу з метою виробництва сільськогосподарської продукції, що підтверджує фактичну передачу права користування земельною ділянкою (ділянками) за визначену плату для здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, спірний договір укладався як договір про об`єднання зусилля для вирощування сільськогосподарських культур та інших послуг, з метою приховати фактично існуючі відносини оренди землі між його сторонами оскільки, відповідач 2 фактично здійснював господарську діяльність на землях, що перебувають в постійному користуванні Чорнострівського ПАЛ, а відповідач 1 запланував отримати за неї плату.

За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин своєю формою прикриває реальний правочин.

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (позиція Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 923/658/19).

Судом враховано, що установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним (позиція Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №522/14890/16-ц)

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду землі", орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, е органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Крім того, відповідно положень ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно вимог ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Відповідно до ст.95 ЗК України, землекористувачі мають право: а) самостійно господарювати на землі; 6) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; r) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Таким чином, саме Чорнострівський ПАЛ як землекористувач з правом постійного користування, наділена, передбаченими ст.95 ЗК України, правами щодо земельної ділянки.

Водночас, формулювання законодавця "право самостійно господарювати" підкреслює диспозитивність реалізації права самостійного господарювання безпосереднім землекористувачем, але не свідчить про можливість передачі права господарювання іншій особі, підкреслюючи, що таке господарювання має відбуватися самостійно.

Таким чином, у постійного користувача Чорноострівського ПАЛ відсутні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, у тому числі вчинення правочинів щодо передачі права користування ними іншим суб`єктам господарювання.

Зі змісту оспорюваного договору слідує, що Чорноострівський ПАЛ фактично надав право користування земельною ділянкою (ділянками) загальною площею 40 га, яким не мав права розпоряджатися, за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, без проведення аукціону.

Відповідно до п. 7.9. Статуту Чорноострівського ПАЛ, функції управління майном, яке закріплено за професійним ліцеєм здійснює Міністерство освіти і науки України.

Майно та земельні ділянки, що закріплюються за професійним ліцеєм, не можуть бути предметом застави, а також не підлягають перепрофілюванню, використанню не за цільовим призначенням, вилученню або передачі у власність, оренду юридичним і фізичним особам без згоди Міністерства освіти і науки України, крім передбачених законодавством випадків (п. 7.9. Статуту).

Разом з тим, згідно отриманої 12.09.2025 відповіді за №1/18989-25 Міністерства освіти і науки України встановлено, що Міністерством не погоджувався укладений договір від 01.05.2025 укладений між Чорноострівським ПАЛ та ТОВ "ТОПАЗ-АГРО".

Таким чином, земельним законодавством та Статутом не передбачено право постійного користувача у даному випадку розпоряджатись земельною ділянкою шляхом надання її чи права користування нею іншим особам у платне користування.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вищевикладеного, встановлено невідповідність спірного договору вимогам ч. 2 ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання недійсності правочину відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Враховуючи викладене, спірний договір не є договором про спільну діяльність чи надання послуг, чи підряду, а є прихованим договором оренди землі, а його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", укладений не уповноваженою стороною та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним відповідно до ст. 203, 215 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 07.11.2013 у справі №926/123/13-г, постанові Вищого господарського суду від 10.08.2016 №924/205/15, від 07.12.2016 у справі №923/168/16.

Щодо вимоги про зобов`язання звільнити земельну ділянку прощею 40,00га, яка використовується згідно умов договору від 01.05.2025, та розташована: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Захарівці, судом звернуто увагу, що матеріали справи не містять, а сторонами не надано додаткових угод чи актів приймання-передачі земельних ділянок загальною площею 40 га до договору від 01.05.2025.

Судом також враховано, що під час розгляду справи відповідачами в судових засіданнях підтверджено, а прокурором та позивачами не спростовано відсутність передачі ТОВ "ТОПАЗ-АГРО" земельної ділянки (ділянок) прощею 40,00га, яка (які) використовувалась (-лись) згідно умов договору від 01.05.2025, чи наявності на вказаній земельній ділянці будь-якого майна відповідача 2.

Відповідно до ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74, 77 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також при прийнятті рішення суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору від 01.05.2025 укладеного між Чорноострівським професійним аграрним ліцеєм та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО". В решті вимог щодо зобов`язання звільнити земельну ділянку прощею 40,00га, яка використовується згідно умов договору від 01.05.2025, та розташована: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Захарівці, належить відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на:

- позивача в частині відмови в позові;

- відповідачів в рівних частинах в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір від 01.05.2025 укладений між Чорноострівським професійним аграрним ліцеєм, смт Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО", с. Купіль Волочиського району Хмельницької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Чорноострівського професійного аграрного ліцею (вул. Незалежності, буд.1, смт Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області, 31310; ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 1 514,00грн (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПАЗ-АГРО" (вул. Набережна, буд. 3, с.Купіль Волочиського району Хмельницької області, 31226; ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 1 514,00грн (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.02.2026.

Суддя С.І. Крамар