ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.02.2026 м.Дніпро Справа № 904/857/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський верстаторемонтний завод» про забезпечення позову (вимог кредиторів) у справі №904/857/25

за заявою Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради

до боржника Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" м. Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа про банкрутство Акціонерного товариства «Дніпроважмаш».

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі №904/857/25 припинено процедуру розпорядження майном Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ).

Припинено повноваження арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича (свідоцтво №362 від 27.02.2013, адреса: 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ковалевича, буд. 3, офіс 1), як розпорядника майна Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ).

Визнано Акціонерне товариство "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) банкрутом.

Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 17.11.2026.

Призначено ліквідатором Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича (свідоцтво №362 від 27.02.2013, адреса: 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ковалевича, буд. 3, офіс 1).

Господарську діяльність Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) завершено.

Строк виконання всіх грошових зобов`язань Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) визнано таким, що настав 17.11.2025.

Вирішено оприлюднити у встановленому ч. 3, 4 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства порядку повідомлення про визнання боржника - Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається.

Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.

Скасовано арешти, накладені на майно Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ).

Зобов`язано протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора посадових осіб банкрута передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

Зобов`язано ліквідатора до завершення ліквідаційної процедури забезпечити виконання дій та заходів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства та за результатами роботи по ліквідації підприємства-банкрута надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс банкрута. Зокрема до звіту ліквідатора в обов`язковому порядку мають бути додані: реєстр вимог кредиторів станом на дату складення ліквідаційного балансу; довідка органу ДФС щодо наявності/відсутності у боржника банківських рахунків та докази закриття рахунків у разі їх наявності; довідки Держпродспоживслужби щодо зареєстрованої за банкрутом техніки; Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі боржнику документів дозвільного чи декларативного характеру; Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області щодо наявності у банкрута транспортних засобів; Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо інформації про наявність/відсутність у банкрута дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки і наявність технологічних транспортних засобів; Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо перебування у власності банкрута цінних паперів; ГУ регіональної статистики щодо участі банкрута в інших юридичних особах та наявності філій і відокремлених підрозділів; ГУ Держгеокадасту у Дніпропетровській області щодо наявності у банкрута земельних ділянок; Морської адміністрації щодо наявності у власності боржника плавзасобів і суден; Регіонального відділення ФДМ України по Дніпропетровській області щодо наявності на балансі банкрута державного майна; Дніпропетровської митниці ДФС щодо здійснення боржником зовнішньоекономічної діяльності; звіти за наслідками пошуку на офіційних веб-сайтах інформації про наявність/відсутність у боржника прав інтелектуальної власності та прав на повітряні судна; докази передачі до архівної установи документації банкрута, що підлягає довгостроковому зберіганню; витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо боржника; інформація за результатами розгляду комітетом кредиторів звіту ліквідатора.

Не погодившись із зазначеною постановою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський верстаторемонтний завод», в якій просить скасувати повністю постанову Господарського суду Дніпропетровської області про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство від 17.11.2025 у справі №904/857/25; ухвалити нове судове рішення, яким: відмовити у задоволенні клопотання про припинення процедури розпорядження майном боржника, визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; передати справу для розгляду Господарським судом Дніпропетровської області для продовження процедури розпорядження майном Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.12.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Чередко А.Є., Верхогляд Т.А.

Ухвалою від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпровський верстаторемонтний завод на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі №904/857/25; розгляд питання чи порушені права, інтереси, обов`язки скаржника у справі № 904/857/25 призначено у судовому засіданні на 28.05.2026 на 11:30 год.

11.02.2026 до суду від апелянта надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить:

- вжити заходи забезпечення позову (вимог кредиторів), а саме: заборонити ліквідатору Акціонерного товариства ДНІПРОВАЖМАШ (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) арбітражному керуючому Усачову Олегу Миколайовичу (свідоцтво №362 від 27.02.2013, адреса: 51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Ковалевича, буд. 3, офіс 1) та будь-яким іншим фізичним або юридичним особам, будь-яким організаторам відкритих торгів (аукціонів)) вчиняти дії у справі №904/857/25 про банкрутство Акціонерного товариства ДНІПРОВАЖМАШ (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) щодо проведення аукціону(ів) з продажу та/або у будь-який інший спосіб здійснювати заходи щодо реалізації/відчуження майна Акціонерного товариства ДНІПРОВАЖМАШ (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) до завершення апеляційного перегляду постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі №904/857/25;

- зустрічне забезпечення не застосовувати.

Заява обґрунтована тим, що наразі постанова Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі №904/857/25 про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство перебуває на перегляді у Центральному апеляційному господарському суді на предмет її законності та обґрунтованості. За оскаржуваною постановою ліквідатор АТ ДНІПРОВАЖМАШ уповноважений проводити дії направлені на відчуження майна банкрута в межах ліквідаційної процедури ще до завершення апеляційного оскарження постанови. Більш того, ліквідатор вже почав продаж майна банкрута докази чого долучає. Майно боржника є єдиним або основним джерелом задоволення вимог кредиторів у процедурі банкрутства. Передчасний його продаж: зменшує або повністю нівелює ліквідаційну масу, унеможливлює пропорційний розподіл між усіма кредиторами, створює ситуацію, коли після можливого задоволення апеляційної скарги ТОВ ДВРЗ щодо прийняття його кредиторських вимог фактичне виконання судового рішення стане неможливим. Продаж майна боржника має незворотний характер: майно переходить у власність третіх осіб, а повернення такого майна є надзвичайно ускладненим або фактично неможливим. За таких обставин відсутність заходів забезпечення на стадії апеляційного перегляду постанови про визнання банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство створює ризик того, що права кредиторів будуть порушені остаточно, а судовий захист стане формальним і декларативним.

12.02.2025 до суду від ліквідатора (арбітражного керуючого) Усачова О.М. надійшли заперечення на подану заяву, в яких останній зазначив, що: - твердження Заявника, що він є учасником справи, є безпідставними та необґрунтованими, а ТОВ «ДВРЗ» не бере участь у розгляді процедурних питань, пов`язаних саме зі здійсненням провадження у справі про банкрутство, не є учасником процедури банкрутства, не набув статусу кредитора у справі про банкрутство та, як наслідок, не має права на подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову;

Звертає увагу, що наявні процесуальні порушення при подачі заяви про вжиття заходів забезпечення позову (вимог кредиторів), а саме порушення ч. 4 ст. 137 ГПК України - заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, ТОВ «ДВРЗ», маючи вимоги в сумі 6 829 152,00 грн основної заборгованості (що могли бути включені до четвертої черги вимог, проте були відхилені судом першої інстанції), заявляє про заходи забезпечення позову, направлені на заборону здійснення дій з продажу майна, націлених на погашення вимог кредиторів у загальному розмірі 512063132,29 грн, серед яких вимоги, які задовольняються позачергово, 26 490 940,11 грн вимоги із заборгованості по заробітній платі відповідно до бухгалтерського обліку боржника, 1 913 798,66, грн - вимоги першої черги задоволення, 31 972 278,76 грн - вимоги другої черги задоволення, 169 654 068,76 грн - вимоги четвертої черги задоволення.

Порушення ч. 4 ст. 40 КУзПБ визначення строку заходів забезпечення вимог кредиторів.

Наголошує, що: - Ліквідатором власними коштами здійснюється фінансове забезпечення найнеобхідніших потреб боржника для можливості належного функціонування банкрута з метою здійснення завдань ліквідаційної процедури; - наразі майже всі майнові активи AT ДНІПРОВАЖМАШ перебувають під арештом, що в свою чергу, унеможливлює здійснення дій ліквідатора з продажу майна; - єдиною можливістю для забезпечення виконання заходів в ліквідаційній процедурі, у т.ч. недопущення негативних наслідків у вигляді зупинки роботи обладнання, виплати заборгованості по заробітній платні з метою вирішення соціальних питань працівників, які опинилися у в скрутних життєвих умовах та постраждали від вибухів на території підприємства внаслідок збройної агресії РФ, є здійснення ліквідатором заходів щодо продажу одиниці рухомого майна, яке не перебуває під арештом, накладеним слідчими суддями у кримінальному провадженні № 0001055 від 11.11.2024 та № 0000134 від 21.04.2025. Натомість задоволення заяви ТОВ ДНІПРОВСЬКИЙ ВЕРСТАТОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД про вжиття заходів забезпечення позову призведе до значних негативних наслідків - необґрунтоване затягування ліквідаційної процедури, збільшення витрат на її проведення, затримку виплати заробітної платні, знеструмлення цілого комплексу будівель та споруд, які є об`єктами соціального значення, та можливої техногенної катастрофи.

З урахуванням наведеного, просить відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційний господарський суд, дослідивши аргументи, наведені у заяві і запереченнях до неї, та оцінивши долучені до заяви докази, вважає, що заява не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Правові засади забезпечення позову у господарському судочинстві врегульовано главою 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України, тоді як статтею 40 Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливі різновиди забезпечувальних заходів вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі, та надано право застосування таких заходів як за клопотанням розпорядника майна чи кредитора, так і за ініціативою суду.

Частиною 1 статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Ухвала про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме чи нерухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Згідно з ч.4 ст.40 КУзПБ заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі. Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що постановляє ухвалу.

У статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства законодавець визначив мету, задля якої такі заходи застосовуються - для збереження майна боржника, усунення перешкод для виконання розпорядником майна своїх повноважень та захисту прав і законних інтересів боржника або кредиторів.

Слід зазначити, що Кодекс України з процедур банкрутства охоплює не всі процесуальні особливості та порядок вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Наведений висновок підтверджується тим, що у статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства законодавцем закріплено положення про те, що при розгляді справ про банкрутство суди, крім іншого, керуються положеннями ГПК України.

Так, як убачається з положень статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства, якою передбачено можливість вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, однак, при цьому, не унормовано порядок розгляду таких заяв.

Як вже зазначалось, главою 10 Господарського процесуального кодексу України врегульовано процедуру вжиття заходів забезпечення позову, а також унормовано порядок розгляду заяв про вжиття заходів забезпечення.

Поняття "заходи забезпечення вимог кредиторів" та поняття "заходи забезпечення позову" є спорідненими поняттями та направлені на досягнення однієї мети: забезпечення виконання судового рішення - в позовному провадженні та забезпечення можливості кредиторів реалізувати своє право отримати задоволення визнаних судом вимог - в процедурі банкрутства.

Згідно з ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №910/18739/16, від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20, від 23.09.2025 у справі №914/597/23 (914/1531/25)).

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; Пункт 3 частини першої статті 137 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; Пункт 7 частини першої статті 137 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Щодо процесуального статусу апелянта.

Справи про банкрутство характеризуються особливим складом учасників, кожен з яких, вступаючи в провадження у такій справі, на різних процедурах, наділяється специфічним обсягом прав і обов`язків, зумовленим характером відносин неспроможності/банкрутства та спрямованістю інтересів (юридичною заінтересованістю) учасника у такому провадженні.

З урахуванням сталої судової практики Верховного Суду, з огляду на особливості провадження у справі про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників цієї справи, з метою запобіганню необґрунтованому втручанню інших осіб, які не є учасниками справи, у перебіг процедури банкрутства.

Право на оскарження судових рішень виникає з моменту набуття особою статусу учасника у справі про банкрутство (див. постанову Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №922/2738/21).

Відповідно до понять, наведених у статті 1 КУзПБ:

- учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;

- сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут) (абзац двадцять другий статті 1 КУзПБ);

- кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

- конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

За висновком Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, сформульованого у пункті 56.16 постанови від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (стаття 23) чи КУзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 23 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).

Набуття такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 913/444/18).

Що ж стосується дійсної справи, то зазначена справа не є позовним провадженням і заявник не є позивачем, отже, подана заява не може кваліфікуватись, як заява про забезпечення позову, подана позивачем. При цьому, заявник також і не зазначає, що така заява є заявою про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову, оскільки не наголошує, що планує подати позовну заяву про захист порушеного права (подання заяви до подання позову). Також заявник не є на даний момент визнаним за ухвалою суду кредитором боржника, оскільки його грошові вимоги відхилені, що наразі оскаржується в апеляційному порядку.

В той же час, згідно норми ч.4 ст.40 КУзПБ заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють зокрема, до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

За приписами ч.1 ст.61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема такі повноваження: проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.63 КУзПБ після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні.

Згідно даних Реєстру судових рішень, комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та матеріалів справи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття у справі №904/857/25 ліквідаційної процедури ухвалено 17.11.2025.

Отже, на зазначеній стадії заходи забезпечення вимог кредиторів вже скасовуються і ліквідатор вчиняє передбачені ліквідаційною процедурою дії. При цьому, КУзПБ не містить норм, що передбачають зупинення ліквідаційної процедури.

З урахуванням чого є слушними доводи заперечень ліквідатора щодо порушення ч. 4 ст. 40 КУзПБ, якою встановлено часові межі, в рамках яких можливо застосувати заходи щодо забезпечення вимог кредиторів.

Крім того, аналізуючи заяву на предмет співмірності заявлених вимог, що визначено ч.4 ст.137 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, грошові вимоги заявника становлять 6 829 152,00 грн основної заборгованості (що могли бути включені до четвертої черги вимог, проте відхилені судом першої інстанції).

Натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський верстаторемонтний завод» заявляє про заходи забезпечення позову (вимог кредиторів), направлені на заборону здійснення дій з продажу майна, націлених на погашення вимог кредиторів у загальному розмірі 512 063 132,29 грн, серед яких вимоги, які задовольняються позачергово, 26 490 940,11 грн вимоги із заборгованості по заробітній платі відповідно до бухгалтерського обліку боржника, 1 913 798,66, грн - вимоги першої черги задоволення, 31 972 278,76 грн - вимоги другої черги задоволення, 169 654 068,76 грн - вимоги четвертої черги задоволення, які вже визнані судом.

Наразі майже всі майнові активи AT «ДНІПРОВАЖМАШ» перебувають під арештом, що в свою чергу, унеможливлює здійснення дій ліквідатора з продажу майна. Так, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а саме: ухвалою від 03.06.2025 по справі № 761/21883/25, ухвалою від 24.06.2025 по справі № 761/25144/25 та ухвалою від 29.07.2025 по справі № 761/29847/25 в рамках кримінального провадження № 0001055 від 11.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, накладено арешти на майно, а також передано арештоване майно в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі за текстом АРМА).

При цьому, станом на даний час заборгованість боржника - АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» лише перед бюджетом складає: 271 937 541,27 грн за вимогами ГУ ДПС у Дніпропетровській області, 79 075 999,58 грн перед ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, відповідно, здійснення належної ліквідаційної процедури та погашення заборгованості за рахунок майна боржника відповідає, крім іншого, й інтересам Держави. Крім заборгованості перед бюджетом, у АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» наявна значна заборгованість з виплати заробітної оплати (вимоги 1 черги), оплати послуг, наданих постачальниками електричної енергії, газопостачання, водопостачання та водовідведення.

Відповідно до відомостей, викладених в Протоколі міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 48 від 23.12.2025 (копія додана ліквідатором): «Так, листом від 29.10.2025 вих. №47135/1001 AT «ДТЕК Дніпровські Електромережі» повідомлено, що від мереж AT «Дніпроважмаш», а саме від ПС 150 кВ ДЗМО ком. 47, 19, заживлені 5 115 фізичних осіб та 298 юридичних осіб, мкр Західний м. Дніпра, з критично важливих 2 об`єкта: КЗ «Дніпровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» та Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, які не мають інших джерел живлення. Також AT «ДТЕК Дніпровські Електромережі» вказаним листом надано перелік споживачів та їх об`єктів, які безпосередньо живляться від мереж AT «Дніпроважмаш»: TOB «Електрометалопласт», ТОВ «Машинобудівник», ТОВ «Важавтотранспорт», Дніпровська виконавча колонія № 89, Тягова ПС № 30 ДТТУ, ВАТ «Дніпрометробуд», Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, АТЗТ «ФЕРІТ», ТОВ «Індустріальний промисловий комплекс»».

При цьому, як зазначає ліквідатор, АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» постійно його повідомляють про необхідність здійснити оплату за електроенергію та інформують про здійснення заходів з відключення від постачання електроенергії у зв`язку з отриманням заявок від постачальника ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (копії листів додаються); Оператором системи розподілу також складаються протоколи засідання комісії з розгляду актів про порушення договірних умов та виставляються мільйонні рахунки на оплату (акти та рахунки додаються). Крім того, на адресу арбітражного керуючого постійно надходять листи від об`єктів критичної інфраструктури, таких як ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89» з вимогами вирішити питання щодо продовження постачання електроенергії до закладу та невідключення від електричних мереж (лист № 89/6- 856/Бк додається).

Згідно наданих ліквідатором документів, AT «ДНІПРОВАЖМАШ» є підприємством, яке забезпечує електричною енергією об`єкти критичної інфраструктури, у т.ч. міську лікарню № 4, житлові будинки, гуртожиток, а ліквідатор є керівником банкрута - особою, відповідальною за недопущення зупинки роботи обладнання, яке забезпечує електропостачання об`єктів, що мають соціальне значення. Доповідними записками працівників, відповідальних за забезпечення безперебійного постачання електричної енергії таких об`єктів повідомлено ліквідатора про необхідність придбання 1-ї тони трансформаторного масла.

Зокрема, на балансі АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» наявні трансформаторні підстанції ПС ДЗМО-150/6 кВ та живлячі відґалуження від ПЛ 150 кВ Л13, Л14 від оп.29 до ПС ДЗМО (серед наведеного вище списку арештованих об`єктів це будівля трансформаторного пункту №20 літ. 1Г2-1; Будівля підстанції №4 літ. 1К10-1, 1к,1к2; Будівля трансформаторного пункту літ. 1К5-1; Будівля трансформаторної підстанції з прибудовами літ. ША-1, ША1-2, ША2-1, ша, ша1 , ша 2 ,ша 3 , ша 4 , ша 5 , ша6; Будівля трансформаторного пункту №17 літ. РГ-1 ), діяльність яких забезпечує електричною енергією фекальну станцію (серед наведеного вище списку арештованих об`єктів це будівля очисної споруди літ. ДВ-2, під ДВ-2, дв, дв', Очисні споруди літ. 1ЛЕ-1, 1ЛЖ-1, Будівля насосної перекачки фекальних стоків літ. ЇГ-1, Будівля центральної насосної станції літ. ШБ-1, Будівля східної насосної станції літ. ШГ-1;), виправну колонію, соціальні об`єкти м. Дніпра та житлові будинки № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 по вул. Деземовській, обладнання підприємств КП «Дніпроелектротранспорт», КП «Дніпроводоканал», АТ «Дніпрометробуд», ПрАТ «Київстар» та ін.

Станом на грудень 2025 року трансформаторні станції потребують термінового ремонту та обслуговування. В разі відсутності належного обслуговування трансформаторних станцій ТРДН 3200 КВА та заборона ліквідатору здійснювати реалізацію майнових активів боржника призведе до знеструмлення зазначених об`єктів та катастрофічних наслідків техногенного характеру.

Тому, з метою недопущення знеструмлення об`єктів критичної інфраструктури, житлових будинків у зимовий період, та уникнення загрози техногенної катастрофи, ліквідатором було сплачено 1 321 796,03 грн (платіжні інструкції додаються) на рахунки АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», наслідком чого є забезпечення електроенергією 5 115 фізичних осіб, 298 юридичних осіб, об`єктів критичної інфраструктури міста Дніпро і відтермінування Оператором системи розподілу здійснення заходів з повного припинення електропостачання.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до аналізу розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, колегія суддів зазначає про неспівмірність заявлених ТОВ «ДВРЗ» вимог можливим негативним наслідкам для значного кола осіб від задоволення такої заяви.

Внаслідок чого в задоволенні його заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст.ст.ст.136-140, 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський верстаторемонтний завод» №б/н від 11.02.2026 про забезпечення позову (вимог кредиторів) у справі №904/857/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя А.Є. Чередко