ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

18.02.2026 м.Дніпро Справа № 904/4806/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 (суддя Золотарьова Я.С.)

у справі № 904/4806/22

За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ"

до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ"

про стягнення заборгованості у розмірі 384 048 438, 15 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" та просить суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 384 048 438, 15 грн, з яких: 253 325 333,07 грн - основна заборгованість, 64 063 143, 91 грн - подвійна облікова ставка, 8 422 942, 93 грн - 3% річних, 58 237 018, 22 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Дніпроазот" про зменшення неустойки відмовлено. Позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроазот" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" основний борг у розмірі 253 325 333, 09 грн, пеню у розмірі 16 238 622, 55 грн, 3% річних у розмірі 8 422 942, 93 грн, інфляційні втрати у розмірі 52 509 188, 66 грн та судовий збір у розмірі 747 265, 84 грн. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 у справі № 904/4806/22 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" відмовити у повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, Центральний апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011р. (зі змінами та доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно підпункту 1 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно підпункту 6 пункту 2 ч. 2 ст. 4, ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми. Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином судовий збір за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті у розмірі 1 042 020,00 грн (868 350, 00 х 150% х 0,8).

Апелянтом не надано доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі.

ТОВ "Металургійна транспортна компанія" подано клопотання, в якому останнє просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги. В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що через військову агресію Росії проти України апелянт втратив можливість функціонувати належним чином. Зазначене суттєво вплинуло на рівень надходження грошових коштів та, відповідно, можливість сплати коштів по укладених договорах. Внаслідок збройної агресії апелянту спричинена значна майнова шкода.

Розглянувши подане клопотання апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" чітко визначені умови та суб`єктний склад осіб, за наявності яких суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити сплату судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у п.48 постанови від 14.01.2021 у справі №940/2276/18 зазначала, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 912/1061/20 наведено висновок про застосування норм права, щодо відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", що є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Разом з тим, особа, яка звертається до суду, з відповідним клопотанням має навести обставини щодо її майнового стану та зазначити підстави, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень щодо відстрочення сплати судових витрат. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Верховний Суд у постановах від 20.02.2020 у справі №420/1582/19, від 17.09.2020 у справі №460/3138/19 зазначав, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (аналогічні висновки зроблені тощо).

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою, зокрема, для задоволення судом клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

При цьому особа, яка заявляє клопотання, згідно з положеннями статей 13, 14, 74 ГПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Окрім того в постановах від 21.10.2022 у справі №905/1059/21, від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21, від 02.02.2023 у справі №320/2083/21 Верховний Суд зазначав, що оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland") від 26 липня 2005 року; "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland") від 26 липня 2005 року).

Разом з тим апелянтом не надано будь-яких доказів, що підтверджували б що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

З огляду на викладене в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 у справі № 904/4806/24 слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи з апеляційною скаргою на рішення господарського суду від 10.04.2024, повний текст якого підписано 19.04.2024, апелянт звернувся 13.02.2026, тобто зі значним пропуском строку встановленого на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу у даній справі подано ТОВ "Металургійна транспортна компанія", яке не є учасником справи.

В статті ст. 254 Господарського процесуального кодексу України встановлено право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, зокрема, осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та зазначає, що його не було залучено до участі у справі, про рішення суду останній дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень. Проте оскаржуване рішення вирішує його права, інтереси та обов`язки. Апелянт посилається на укладений з Акціонерним товариством "ДніпроАЗОТ" договір, за яким відповідач має заборгованість перед апелянтом.

Разом з тим вказаний апелянтом договір про надання послуг №674/22-22 від 01.09.2022 не є предметом розгляду у даній справі, регулює правовідносини саме між апелянтом та відповідачем та не є підставою для залучення апелянта до участі у справі.

Апеляційний суд зазначає, що саме лише посилання на те, що рішення може вплинути на права, обов`язки, інтереси апелянта не можуть бути достатньою та належною підставою для поновлення строку та розгляду апеляційної скарги. Скаржник повинен зазначити в якій саме частині оскаржуваного рішення (мотивувальній чи резолютивній) прямо вказано про його права, обов`язки, інтереси та які саме.

Таким чином, апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 235, 258, ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 у справі № 904/4806/22 залишити без руху.

Скаржнику у строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у сумі 1 042 020,00 грн., клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку; обґрунтування підстав звернення з апеляційною скаргою у даній справі із зазначенням порушених оскаржуваним рішенням прав, інтересів та обов`язків безпосередньо апелянта, докази в обґрунтування.

Ухвалу надіслати скаржнику в електронний кабінет.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз