ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026м. ДніпроСправа № 904/11028/15 (904/4164/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Дяченко А.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Носенко Тетяна Сергіївна.

від відповідача: повноважний представник не з`явився;

від третьої особи: повноважний представник не з`явився.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ) арбітражної керуючої Носенко Тетяни Сергіївни

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

про визнання недійсними трудових договорів та змін до них

в межах справи №904/11028/15

за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича, с.Бережинка, Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, )

про визнання банкрутом

РУХ СПРАВИ.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" () арбітражна керуюча Носенко Тетяна Сергіївна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про визнання недійсними трудових договорів та змін до них.

Позивач просив суд визнати недійсним трудовий контракт укладений 24.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код - 19096149) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); визнати недійсним трудовий договір укладений 19.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код - 19096149) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який оформлений протоколом № 5/1 від 19.04.2025 загальних зборів ТОВ «МІК»; визнати недійсним наказ № 5/1 від 19.04.2025 виданий Товариством обмеженою відповідальністю «МІК» про переведення ОСОБА_1 на посаду технічного директора; визнати недійсним рішення від 01.08.2016 оформлене протоколом № 13 від 01.08.2016 загальних зборів ТОВ «МІК»; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "МІК" витрати зі сплати судового збору.

Позовна заява подана в межах справи №904/11028/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ) у відповідності до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

У позовній заяві ліквідатор позивача просив суд витребувати у відповідача - ОСОБА_1 належним чином завірену копію трудового контракту від 24.05.2014 та для огляду оригінали наступних документів:

- наказ №5/1 від 19.04.2025, відповідно до якого Відповідача переведено на посаду Технічного директора з 19.04.2014;

- протокол №5/1 загальних зборів ТОВ «МІК» від 19.04.2014, відповідно до якого Відповідача прийнято на посаду Технічного директора з 21.04.2014 з окладом 3500 доларів США.

- протокол № 13 загальних зборів ТОВ «МІК» від 01.08.2016, відповідно до якого Відповідачу збільшено оклад до 5 250 доларів США - трудовий контракт від 24.05.2014 року укладеного між ТОВ «МІК» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 у задоволенні клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" () арбітражної керуючої Носенко Тетяна Сергіївна про витребування доказів - відмовлено. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.09.2025 о 14:00 год.

12.08.2025 через підсистему "Електронний суд" представник відповідача адвокат Романів І Б. надала відзив на позовну заяву (вх. суду 35100/25). За змістом відзиву представник відповідача заперечувала проти позову, зазначала про відсутність трудового контракту від 24.05.2014 року укладеного між ТОВ «МІК» та ОСОБА_1 у відповідача та наполягала на неможливості застосування приписів ст. 42 КУзПБ до безстрокового трудового договору оформленого наказом ТОВ "МІК".

01.09.2025 через підсистему "Електронний суд" позивач надіслав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/546/15-ц від 14.04.2015 з трудовим контрактом від 24.05.2014, та рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/1242/15-ц від 09.07.2015 з трудовим контрактом від 24.05.2014 (вх. суду №37574/25).

У судовому засіданні 01.09.2025 оголошено перерву до 06.10.2025 о 15:00 год.

04.09.2025 через підсистему "Електронний суд" позивач надіслав клопотання про виправлення описок у позовній заяві (вх. суду №38532/25).

05.09.2025 через підсистему "Електронний суд" позивач надіслав письмові пояснення до позовної заяви за результатами судового засідання, яке відбулось 01.09.2025.

У судовому засіданні 06.10.2025 заслухано пояснення представників позивача та відповідача щодо заявлених позовних вимог. З метою встановлення належної доказової бази та з метою забезпечення повноти та об`єктивності розгляду справи, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження починаючи зі стадії відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання суду.

За наслідками судового засідання 06.10.2026 ухвалою суду залучено до участі у справі ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, до участі у справі №904/11028/15(904/4164/25). Запропоновано позивачу направити третій особі позовну заяву з відповідними доказами, які додані до позовної заяви та докази направлення надати суду. Запропоновано відповідачу направити третій особі відзив на позовну заяву з відповідними доказами, які додані до відзиву та докази направлення надати суду. Запропонувати третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача надати суду письмові пояснення щодо заявленого позову. В разі подання третьою особою пояснень щодо заявленого позову надати суду документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснень щодо заявленого позову іншим учасникам справи. Здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/11028/15(904/4164/25) за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання 11.11.2025 о 12:00 год.

31.10.2025 через підсистему "Електронний суд" представник відповідача повторно надіслав відзив від 12.08.2025 (вх. суду №47812/25) на позовну заяву.

Через підсистему "Електронний суд" позивач надав до матеріалів справи докази направлення третій особі ОСОБА_2 копій позовної заяви із додатками, клопотання від 29.08.2025 з додатками та пояснень від 04.09.2025 (вх. суду " 49153/25 від 10.11.2025).

10.11.2025 через підсистему "Електронний суд" представник відповідача надіслав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. суду №49372/25).

10.11.2025 через підсистему "Електронний суд" представник позивача - ліквідатор ТОВ "Мік" надіслав на адресу суду наступні документи:

- клопотання про залучення співвідповідача (вх. суду №49151/25);

- заяву про зміну предмету позову (вх. суду №49149/25);

- клопотання про долучення до матеріалів справи докази направлення (вх. суду №49153/25).

У підготовчому засіданні 11.11.2025 суду заслухано пояснення представника позивача щодо поданих до суду заяв та клопотань.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 задоволено заяву позивача про зміну предмету спору (вх. суду №49149/25 від 10.11.2025). Продовжено розгляд спору з урахуванням зміненого предмету позову в редакції заяви позивача про зміну предмета позову (вх. суду №49149/25 від 10.11.2025). Клопотання представника позивача - ліквідатора ТОВ "Мік" про залучення співвідповідача (вх. суду №49151/25) - залишено без розгляду. Відкладено підготовче засідання на 02.12.2025 о 16:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.01.2026 о 15:00 год.

12.01.2026 через підсистему "Електронний суд" надійшли клопотання (вх. суду №1192/26 та №1191/26) від представника ОСОБА_1 про проведення судового засідання, призначеного на 12.01.2026 за відсутності відповідача та його представника, заперечення проти задоволення позовних вимог викладені у відзиві та наданих раніше суду - підтримала.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2026 відкладено розгляд справи по суті на 12.02.2026 о 14:00 год.

В судовому засіданні 12.02.2026 від позивача прийняла участь ліквідатор ТОВ "МІК" Носенко Т.С. Представники відповідача та третьої особи до судового засідання 12.02.2026 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні 12.02.2026 суд заслухав пояснення позивача, здійснив дослідження доказів, заслухав позивача на стадії судових дебатів та вирішив перейти до стадії ухвалення судового рішення по суті спору. За наслідками судового засідання господарський суд постановив ухвалу - відкласти ухвалення та проголошення судового рішення у справі №904/11028/15(904/4164/25), повідомити учасників провадження про проголошення рішення суду за результатами розгляду по суті на 23.02.2026 о 13:45 год.

СУТЬ СПОРУ.

Як зазначалося вище Господарським судом Дніпропетровської області розглядається справа № 904/11028/15 про визнання банкрутом ТОВ "МІК". В межах даної справи судом було встановлено, що засновниками/учасниками банкрута є ОСОБА_1 із часткою 50% статутного капіталу та ОСОБА_2 із часткою 50% статутного капіталу товариства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 у справі №904/11028/15 визнано заінтересованими особами стосовно боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" - Товариство з обмеженою відповідальністю «В.К.Натхнення» (); ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ); ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Артур» ().

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 у справі №904/11028/15 визнано ТОВ «МІК» банкрутом, відкрито щодо ТОВ «МІК» ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ТОВ «МІК» - арбітражну керуючу Носенко Тетяну Сергіївну.

До визнання ТОВ «МІК» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ОСОБА_1 16.04.2025 подав до ТОВ «МІК» позовну заяву про стягнення заборгованості із заробітної плати за період з 01.05.2025 по 01.04.2025, яка складає 14 491 325,62 грн. (справа № 904/11028/15 (904/1845/25)).

На підтвердження трудових відносин ліквідатором надано у справу: копію трудової книжки; наказ № 5/1 від 19.04.2025, де Відповідача переведено на посаду Технічного директора з 19.04.2014; протокол № 5/1 загальних зборів ТОВ «МІК» від 19.04.2014, де Відповідача прийнято на посаду Технічного директора з 21.04.2014 з окладом 3500 доларів США; протокол № 13 загальних зборів ТОВ «МІК» від 01.08.2016, де Відповідачу збільшено оклад до 5 250 доларів США; протокол 12/1 загальних зборів учасників ТОВ «МІК» від 23.10.2024 року, посвідчений 24.10.2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І.; наказ № 6 від 28.11.2024 про вступ на посаду директора ТОВ «МІК».

Арбітражний керуючим Носенко Т.С., під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ "МІК", встановила відомості про існування рішень місцевого суду щодо стягнення з ТОВ "МІК" на користь ОСОБА_1 заборгованості з невиплаченої заробітної плати.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/546/15-ц від 14.04.2015 з трудовим контрактом від 24.05.2014, та рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/1242/15-ц від 09.07.2015 з трудовим контрактом від 24.05.2014 додано ліквідатором до матеріалів даної справи (вх. суду №37574/25).

На думку ліквідатора ТОВ "МІК" викладені обставини є суперечливими між собою, вказують на ознаки фраудаторних правочинів, адже укладені між боржником і його засновником як заінтересованою особою з метою впливу на формування та розподіл ліквідаційної маси банкрута шляхом створення умов для першочергового погашення грошових зобов`язань перед засновником боржника на шкоду іншим кредиторам. Ці правочини не були спрямовані на реальне виконання трудових обов`язків за такими договорами, а тому дають всі підстави сумніватися у їх реальному виконанні. Натомість вказане свідчить про наявність іншої прихованої мети у вчиненні таких правочинів: штучно збільшити кредиторську заборгованість у боржника, чим змінити пропорційність розподілу ліквідаційної маси та ввести до складу кредиторів пов`язану з боржником особу із перевагою в черговості погашення вимог кредиторів на шкоду іншим кредиторам.

В обґрунтування своїх тверджень ліквідатор ТОВ "МІК" звертала увагу суду на наступне.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/546/15-ц від 14.04.2015 встановлено «Судом встановлено, що згідно трудового контракту від 24.05.2014 року укладеного між ТОВ «МІК» в особі ОСОБА_4 , який діяв на підставі статуту ТОВ «МІК» та позивачем, останній був прийнятий на роботу до ТОВ «МІК» на посаду технічного директора на термін з 01.06.2014 по 01.06.2019 з посадовим окладом в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 01 число місяця, що слідує за місяцем оплати 3500,00 доларам США, відповідно до п. 16 а) контракту (а.с.3-5)».

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі №177/1242/15-ц від 09.07.2015 встановлено «Судом встановлено, що 24.05.2014 року укладений трудовий контракт між ТОВ «МІК» в особі ОСОБА_4 , який являється директором та ОСОБА_1 на посаду технічного директора (а.с. 7-9)».

З наведеного ліквідатор "ТОВ "МІК" виснував, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду технічного директора з 01.06.2014 на підставі трудового контракту від 24.05.2014, згадки про протокол від 19.04.2014 та наказу від 19.04.2014 не має, тобто він прийнятий на посаду не з 19.04.2014, а з 01.06.2014.

Додатково ліквідатор проаналізував звітність сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого доходу ТОВ "МІК". Копії звітів додала до матеріалів справи.

Враховуючи звітність та дату подання уточненої звітності, вбачається, що 02.04.2013 року між ТОВ «МІК» та Відповідачем було припинено трудові відносини.

16.09.2015 у звітності з`являється запис, що Відповідач прийнятий на роботу 02.06.2014, а дані про нарахування йому заробітної плати вперше було відображено 12.05.2015 у звітності за 1 квартал 2015 року, якам подана 12.05.2015.

З цього слідує, що трудові відносини між ТОВ «МІК» та Відповідачем не були розпочаті ні в квітні 2014 року (протокол № 5/1 від 19.04.2014), ні в червні 2014 року (трудовий контракт від 24.05.2014).

Також трудові відносини були відсутні в період з 03.04.2013 до 01.06.2014, тому ТОВ «МІК» не могло перевести Відповідача з 19.04.2014 на посаду технічного директора наказом № 5/1 від 19.04.2014, який суперечить і текстом, і датою вступу на посаду технічного директора як трудовому контракту від 24.05.2014 року, так і протоколу №5/1 від 19.04.2014.

Фактично з червня 2014 року ТОВ «МІК» не здійснювало виплату ОСОБА_1 заробітної плати.

Також позивач, як ліквідатор ТОВ "МІК", зазначала, що результати проведеного аналізу господарської діяльності ТОВ «Мік» від 14.02.2025 та його відповідних показників, розрахованих за період 01.01.2014-31.12.2018, свідчать про наступне:

1. Протягом періоду 2014-2018 діяльність ТОВ «М І К» була збитковою. Так, в 2014 році підприємство отримало збиток в розмірі 7413,0 тис. грн., в 2017 році компанія отримала збиток в розмірі 8520,0 тис. грн., в 2018 році результатом діяльності був збиток в розмірі 8908,1 тис. грн.. Починаючи з 2015 року ТОВ «МІК» не отримувало жодних доходів від своєї діяльності, що свідчить про її фактичне припинення;

2. ТОВ «М І К» протягом всього досліджуваного періоду мало ознаки стійкої неплатоспроможності: станом на початок 2014 року та станом на кінець 2018 року показник поточної платоспроможності мав від`ємне значення (-27916,0) тис. грн. та (-57103,2) тис. грн. відповідно;

3. Коефіцієнт абсолютної ліквідності (грошової платоспроможності), значення якого не повинно бути менше >0,2 з тенденцією до збільшення, у ТОВ «МІК» станом на 01.01.2014 був рівний 0,03 та 0,0 станом на 31.12.2018 та є критично меншим рекомендованого значення та безумовно говорить про те, що товариство не може погасити будь-яку частину своїх боргів негайно;

4. Сума власних обігових засобів (чистий оборотний капітал), сума яких не повинна бути менше нуля, у ТОВ «МІК» продовж періоду 2014-2018 мала від`ємне значення з тенденцію до зменшення: станом на 01.01.2014 року (-8051,0) тис. грн.; станом на 31.12.2018 (-53326,0) тис. грн.. Даний факт свідчить про те, що станом на 31.12.2018 у компанії було недостатньо коштів для забезпечення безперебійної діяльності за рахунок постійних фінансових ресурсів, наслідком чого була втрата ліквідності та фінансової стійкості;

5. Коефіцієнт покриття ТОВ «МІК» зменшився від значення 0,57 станом на початок 2014 року до значення 0,07 станом на кінець 2018 року, що свідчить про відсутність власних оборотних засобів для здійснення операційної діяльності, а також ТОВ «М І К» з 2014 року не отримувало прибутку, відповідно фінансовий стан ТОВ «МІК» з початку 2014 року характеризувався ознаками надкритичної неплатоспроможності.

За змістом письмових пояснень від 04.09.2025 ліквідатор, серед іншого, звертала увагу суду на те, що ні податки, ні єдині внески ТОВ «МІК» не сплачувало ні 2014 року, ні 2015 році, ні 2016, коли ОСОБА_1 було піднято розмір заробітної плати.

Ліквідатор ТОВ "МІК" (позивач) вважає дії ОСОБА_1 та керівництва ТОВ "МІК" такими, що мають ознаки недобросовісної поведінки та направлені на створення умов для першочергового погашення вказаних зобов`язань перед засновником ТОВ «МІК» у разі реалізації майнових активів Боржника. У поєднанні з необґрунтованою реалізацією трудових договорів засновники та Боржник діяли на шкоду іншим кредиторам, позбавивши їх права на справедливе розподілення ліквідаційної маси банкрута.

З огляду на наведене, керуючись приписами ст. 42 КУзПБ та ст. 3 ЦК України, ліквідатор ТОВ "МІК" наполягала на застосуванні доктрини фраудаторності правочинів до трудових правовідносин між ТОВ "МІК" та ОСОБА_1 .

З урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову від 09.11.2025 ліквідатор ТОВ "МІК" просила суд визнати недійними:

- трудовий контракт укладений 24.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- договір від 19.04.2014 про внесення змін укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149), який оформлений наказом № 5/1 від 19.04.2014 про переведення ОСОБА_1 на посаду технічного директора на підставі рішення від 19.04.2014 оформленого протоколом № 5/1 від 19.04.2014 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149);

- договір від 01.08.2016 про внесення змін укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) на підставі рішення від 01.08.2016 оформленого протоколом № 13 від 01.08.2016 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) про збільшення окладу.

Відповідач, діючи через представника адвоката Романів І.Б., заперечував проти позову повністю та навів наступні доводи.

ОСОБА_1 був переведений на посаду технічного директора про який є запис у його трудовій книжці відповідно до протоколу Загальних зборів ТзОВ «МІК» №5/1 від 19 квітня 2014 року, так як таке переведення на зазначену посаду повинно бути розглянуте на загальних зборах відповідно до Статуту ТзОВ «МІК», оскільки, посада технічного директора відносилася до посад керівників.

Записів в трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1 не було, як не було відповідного наказу про звільнення, оскільки ніхто з попередніх керівників ТзОВ «МІК», розпорядників майна ТзОВ «МІК» в тому числі і ОСОБА_5 не виносили наказу про звільнення ОСОБА_1 , під час стадії розпорядження майном.

ОСОБА_1 виконував свої посадові обов`язки відповідно до Посадової інструкції технічного директора від 19.04.2014 року, яка досліджувалася судом під час огляду оригіналів документів в судовому засіданні 25.05.2025 року у справі №904/11028/15 (904/1845/25) за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «МІК» по стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати.

Відповідач ніколи не мав примірника трудового контракту від 24.05.2014. Ще в травні 2014 колишній (на той час діючий) директор ТзОВ «МІК» ОСОБА_4 запровадив для більшості працівників укладення трудових контрактів, на підставі яких він ставив додаткові завдання, зокрема такі завдання були поставлені і ОСОБА_1 чим додавав додаткові повноваження, що стосувалися недопущення розкрадання майна ТзОВ «МІК», оскільки в той час відбувалися рейдерські захоплення на підприємстві тощо.

Документи на підставі яких ОСОБА_1 був переведений на посаду технічного директора не містили і не містять ознак фраудаторних правочинів, так як на той час ніхто не ставив питання про ліквідацію чи визнання банкрутом ТзОВ «МІК», в цей час засновники та працюючі працівники намагалися зробити все для збереження підприємства, ОСОБА_6 на той час був лише заінтересований, як засновник у збереженні підприємства, яке ще не було в стані припинення.

ОСОБА_1 був прийнятий на роботу реально згідно записів у трудовій книжці з 19.04.2014 року, а не з 01.06.2014 року і працював по 01.06.2019 року, так як записів про звільнення зі посади технічного директора не було.

Згідно трудової книжки відповідача, він був прийнятим на роботу 01.04.2001 року на посаду заступника директора ТзОВ «МІК», а 19.04.1014 року переведений на посаду технічного директора, тому безпідставним твердження позивача, що трудові відносини були відсутні в період з 03.04.2013 року до 01.06.2014 року, тому ТОВ «МІК» не могло перевести відповідача з 19.04.2014 року на посаду технічного директора.

Крім наведеного, адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти посилань ліквідатора до відомостей відображених у податкових звітностях за формою 1-ДІ, оскільки, відповідач не мав відношення до наведеної звітності, у 2014-2015 роках відбувалося рейдерське захоплення підприємства, звітність подавалася колишнім директором ОСОБА_4 , засновники не контролювали цей момент так як займалися питанням збереження підприємства.

Згідно трудової книжки відповідача, він був прийнятим на роботу 01.04.2001 року на посаду заступника директора ТзОВ «МІК», а 19.04.1014 року переведений на посаду технічного директора, тому безпідставним твердження позивача, що трудові відносини були відсутні в період з 03.04.2013 року до 01.06.2014 року, тому ТОВ «МІК» не могло перевести відповідача з 19.04.2014 року на посаду технічного директора.

На думку представника відповідача твердження позивача, що ТОВ «МІК» нараховувало ОСОБА_1 заробітну плату «задніми числами» є безпідставними, застосування ст. 42 КУзПБ до трудових відносин є необґрунтованим та порушує трудові права відповдіача.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СДУОМ.

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_3 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був прийнятий на посаду заступника директора ТОВ "МІК" 01.04.2001 року (запис № 37, підстава - наказ № 10/102 від 01.04.2002). В подальшому - 02.07.2002 року був переведений на посаду директора філіалу ТОВ "МІК" "Карпатські (запис № 38, підстава - наказ № 31/1 від 02.07.2002). Відповідно до запису № 39 від 19.04.2014 - переведений на посаду технічного директора ТОВ "МІК" на підставі наказу № 5/1 від 19.04.2014. Згодом, відповідно до запису № 40 від 28.11.2024 ОСОБА_1 переведено на посаду директора ТОВ "МІК" згідно наказу № 6 від 28.11.2024.

Таким чином, у трудовій книжці НОМЕР_3 зафіксовано, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 працював у ТОВ "МІК" на різних посадах: з 01.04.2001 по 02.07.2002 на посаді заступника директора, з 02.07.2002 по 19.04.2014 на посаді керівника філіалу, з 19.04.2014 по 28.11.2024 на посаді технічного директора ТОВ "МІК", з 28.11.2024 на посаді керівника ТОВ "МІК".

Протоколом загальних зборів ТОВ "МІК" № 5/1 від 19.04.2014 визначено, що місячний оклад ОСОБА_1 складає 3500 у.о. в гривневому еквіваленті та прив`язати його до долару США по курсу НБУ на день подання розрахунку по заробітній платні.

Протоколом загальних зборів ТОВ "МІК" № 13 від 01.08.2016 прийнято рішення збільшити місячний оклад ОСОБА_1 до розміру 5250 у.о. в гривневому еквіваленті по курсу НБУ.

Протоколом № 12/1 загальних зборів учасників ТОВ "МІК" від 23.10.2024 прийнято рішення директором ТОВ "МІК" призначити ОСОБА_1 .

Наказом № 6 по ТОВ "МІК" від 28.11.2024 ОСОБА_1 прийняв рішення приступити до виконання обов`язків директора ТОВ "МІК", залишити оклад ОСОБА_1 згідно штатного розкладу незмінним зі збереженням всіх зобов`язань.

Матеріали справи містять копію штатного розкладу затвердженого директором ТОВ "МІК" ОСОБА_4 10.12.2014. Згідно штатного розкладу від 10.12.2014 оклад директора та директора з виробництва встановлюється встановлюється згідно рішення засновників.

Крім наведеного, трудові відносини між ТОВ "МІК" та ОСОБА_1 було оформлено трудовим контрактом. На доведення даного факту позивач надав копії матеріалів витребуваних від Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 177/546/15-ц від 14.04.2015 встановлено: "Позивач звернувся до суду 06.03.2015 року із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та в його обґрунтування зазначив, що з 01.06.2014 року по теперішній час він працює в ТОВ «МІК» за контрактом на посаді технічного директора та з 01.06.2014 року йому не виплачується заробітна плата, заборгованість по якій станом на 01.03.2015 року складає 384 130,52 грн., яку просить стягнути з ТОВ «МІК»." та "Судом встановлено, що згідно трудового контракту від 24.05.2014 року укладеного між ТОВ «МІК» в особі ОСОБА_4 , який діяв на підставі статуту ТОВ «МІК» та позивачем, останній був прийнятий на роботу до ТОВ «МІК» на посаду технічного директора на термін з 01.06.2014 року по 01.06.2019 року з посадовим окладом в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 01 число місяця, що слідує за місяцем оплати 3500,00 доларам США, відповідно до п. 16 а) контракту (а.с.3-5)".

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 177/1242/15-ц від 09.07.2015 встановлено: "Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в обґрунтування якого зазначив, що 24.05.2014 року укладений трудовий контракт між ним та ОСОБА_4 , де позивач наймається ( призначаєтся) на посаду технічного директора на термін з 01.06.2014 року по 01.06.2019 року. З 01.03.2015 року по 01.05.2015 року йому не виплачувалася заробітна плата, заборгованість складає 159 998,26 грн., яку просить стягнути з ТОВ «МІК»" та "Судом встановлено, що 24.05.2014 року укладений трудовий контракт між ТОВ «МІК» в особі ОСОБА_4 , який являється директором та ОСОБА_1 на посаду технічного директора (а.с. 7-9)».

Факт існування наведених судових рішень судом перевірено за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/43980369 та https://reyestr.court.gov.ua/Review/46533770.

Заперечення відповідача, щодо не усвідомлення ним про існування трудового контракту від 24.05.2014 спростовуються відповідними судовими рішеннями.

В межах справи № 904/11028/15 ОСОБА_1 16.04.2025 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до ТОВ "МІК" про стягнення заборгованості із нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період з 01.05 2015 по 01.04.2025 року, яка складає 14 491 325, 62 грн. - справа № 904/11028/15 (904/1845/25). На даний час розгляд справи № 904/11028/15 (904/1845/25) не завершено.

До позовної заяви ОСОБА_1 від 16.04.2025 по справі № 904/11028/15 (904/1845/25) додано низку доказів, зокрема, копії трудової книжки Позивача серія НОМЕР_4 ; копія протоколу Загальних зборів ТЗОВ «МІК» №5/1 від 19.04.2014 року; наказу від 19.04.2014р. номер 5/1; протоколу Загальних зборів ТЗОВ «МІК» №13 від 01.08.2016 року; довідки про нараховану заробітну плату та заборгованість ТзОВ «МІК» від 01.04.2025 року; посадової інструкції технічного директора від 19.04.2014 року; штатного розкладу від 10.12.2014 року; протоколу зборів ТзОВ «МІК» від 23.10.2024 року № 12/1; наказу від 28.11.2024 року №6; довідку форми ОК-7 індивідуальні відомості про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відомості про укладання трудового контракту 24.05.2014 у справі № 904/11028/15 (904/1845/25) ОСОБА_1 суду не надав.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Стаття 42 КУзПБ визначає спеціальні підстави для заявлення вимог про визнання недійсними правочинів за участю боржника. Так, згідно з частиною 1 зазначеної статті Кодексу (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, зокрема, з таких підстав: боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

На час відкриття провадження у справі № 904/11028/15 діяв Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 16.01.2016 року (далі за текстом - Закон). Приписи ст. 42 КУзПБ у частині підстав визнання недійсними правочинів боржника не підлягають застосуванню до правочинів, що були вчинені боржником до дати введення в дію КУзПБ, тобто до 21.10.2019. До правовідносин, що склалися до 21.10.2019, підлягають застосуванню приписи ст. 20 Закону про банкрутство. Стаття 20 Закону передбачала, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

Укладення боржником договору поза межами "підозрілого періоду" (у цьому випадку - одного року, що передував відкриттю справи про банкрутство), визначеного ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не виключає можливості звернення зацікавлених осіб (арбітражного керуючого або кредитора) з позовами про захист майнових прав та інтересів з підстав, передбачених нормами ЦК України, ГК України чи інших законів (постанова СП КГС ВС від 22.05.2024 у справі № 924/408/21 (924/287/23) (№ в ЄДРСР 119840740)

Інститут визнання недійсними правочинів боржника в межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника в межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливого справедливого задоволення вимог кредиторів.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною 3 статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що не допускаються дії особи, які вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний договір), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може.

Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора.

Правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

Подібні за змістом висновки, зокрема, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/16579/20.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина 3 статті 21 КЗпП).

В постанові КГС ВС від 22.02.2024 у справі № 916/3619/19(916/959/23) Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Проаналізувавши наведені норми трудового, цивільного законодавства, а також законодавства про банкрутство у їх системному взаємозв`язку, Верховний Суд вбачає, що КЗпП, врегульовуючи трудові правовідносини, пов`язані з укладенням трудового договору (контракту) як угоди між працівником і роботодавцем, зокрема щодо захисту прав працівника від порушення з боку роботодавця при укладенні трудового договору (контракту), водночас, не містить правового регулювання правовідносин між таким роботодавцем як боржником у справі про банкрутство та його кредиторами, до яких належать також і працівники. Натомість наведені правовідносини врегульовані КУзПБ, який є спеціальним законом, що встановлює, зокрема, умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів.

У справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства. Зокрема, складовою частиною процедури банкрутства є ревізія усіх правочинів, вчинених боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутства, за заявою арбітражного керуючого або кредитора та можливість визнання їх недійсними господарським судом у передбачених статтею 42 КУзПБ випадках.

Ігнорування обставин фраудаторності трудових договорів (контрактів) може призвести до фіктивного збільшення кредиторської заборгованості першої черги та у подальшому слугувати прецедентом для недобросовісних керівників суб`єктів господарювання, якими як запобіжник негативних для них наслідків банкрутства підприємства будуть укладатись відповідні трудові контракти з наближеним (пов`язаним, заінтересованим) працівником, що нівелює суть усього конкурсного процесу.

ОСОБА_1 є одним із двох учасників ТОВ "МІК" та має статус заінтересованої особи стосовно боржника. Крім того, відповідач тривалий час працював на керівних посадах боржника та мав усвідомлювати фінансовий та економічний стан підприємства.

На стадії розпорядження майном боржника у справі № 904/11028/15 про банкрутство ТОВ "МІК" розпорядником майна ТОВ «МІК» ОСОБА_5 подано для долучення до матеріалів справи звіт про результати проведеного аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності, а також аналіз на предмет виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. Аналіз фінансово-господарського стану Боржника проводився за період за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство та з врахуванням поточного стану підприємства (враховуючи актуальний поточний розмір активів та пасивів боржника).

Так, аналіз фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" розраховано за період 01.01.2014-31.12.2018, свідчать про наступне:

1. Протягом періоду 2014-2018 діяльність ТОВ «Мік» була збитковою. Так, в 2014 році підприємство отримало збиток в розмірі 7413,0 тис. грн., в 2017 році компанія отримала збиток в розмірі 8520,0 тис. грн., в 2018 році результатом діяльності був збиток в розмірі 8908,1 тис. грн. Починаючи з 2015 року ТОВ «Мік» не отримувало жодних доходів від своєї діяльності, що свідчить про її фактичне припинення.

2. ТОВ «Мік» протягом всього досліджуваного періоду мало ознаки стійкої неплатоспроможності: станом на початок 2014 року та станом на кінець 2018 року показник поточної платоспроможності мав від`ємне значення (-27916,0) тис. грн. та (-57103,2) тис. грн. відповідно.

3. Коефіцієнт абсолютної ліквідності (грошової платоспроможності), значення якого не повинно бути менше >0,2 з тенденцією до збільшення, у ТОВ «Мік» станом на 01.01.2014 був рівний 0,03 та 0,0 станом на 31.12.2018 та є критично меншим рекомендованого значення та безумовно говорить про те, що товариство не може погасити будь-яку частину своїх боргів негайно.

4. Сума власних обігових засобів (чистий оборотний капітал), сума яких не повинна бути менше нуля, у ТОВ «Мік» продовж періоду 2014-2018 мала від`ємне значення з тенденцію до зменшення: станом на 01.01.2014 року - (-8051,0) тис. грн.; станом на 31.12.2018 - (-53326,0) тис. грн. Даний факт свідчить про те, що станом на 31.12.2018 у компанії було недостатньо коштів для забезпечення безперебійної діяльності за рахунок постійних фінансових ресурсів, наслідком чого була втрата ліквідності та фінансової стійкості.

5. Коефіцієнт покриття ТОВ «Мік» зменшився від значення 0,57 станом на початок 2014 року до значення 0,07 станом на кінець 2018 року, що свідчить про відсутність власних оборотних засобів для здійснення операційної діяльності, а також ТОВ «Мік» з 2014 року не отримувало прибутку, відповідно фінансовий стан ТОВ «Мік» з початку 2014 року характеризувався ознаками надкритичної неплатоспроможності.

На підставі аналізу ТОВ «МІК», обчислення коефіцієнтів та показників, які характеризують фінансово-господарську діяльність ТОВ «Мік» розпорядником майна боржника було зроблено висновки про те, що:

- відсутні ознаки фіктивного банкрутства ТОВ «Мік»;

- відсутні ознаки дій з доведення до банкрутства ТОВ «Мік»;

- відсутні ознаки дій з приховування банкрутства ТОВ «Мік»;

- присутні ознаки втрати платоспроможності ТОВ «Мік»;

- задоволення визнаних судом вимог кредиторів можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури.

Оцінюючи обставини справи, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 , будучи учасником ТОВ "МІК", тривалий час особисто працював працював на підприємстві.

Встановлення посадового окладу в розмірі ОСОБА_1 в розмірі 3500 умовних одиниць в гривневому еквіваленті відносно долару США по курсу НБУ на день подання розрахунку відбулось у 2014 році. Тобто майже за два роки до відкриття провадження у справі № 904/11028/15. Як вказує аналіз фінансово-господарської діяльності боржника стан ТОВ «Мік» з початку 2014 року характеризувався ознаками надкритичної неплатоспроможності. Про те на думку суду, даний фактор не може бути беззаперечним доказом недобросовісної поведінки відповідача у 2014 році та доказом навмисного фіктивного збільшення кредиторської заборгованості першої черги.

В подальшому, після відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "МІК" 27.01.2016, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на загальних зборах учасників ТОВ "МІК" 01.08.2016 було прийнято рішення про збільшення місячного окладу ОСОБА_1 до розміру 5250 умовних одиниць в гривневому еквіваленті до курсу НБУ.

Таким чином, під час процедури банкрутства ТОВ "МІК" учасники товариства на власний розсуд вирішили значно збільшити розмір заробітної платні засновника боржника як технічного директора ТОВ "МІК". Дане рішення було прийнято безпосередньо за участю ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що заборгованість ТОВ "МІК" перед ОСОБА_1 з виплати заробітної плати за період з червня 2014 по лютий 2015 в розмірі 384 130, 52 грн. та березня 2015 по травень 2015 стягнута рішеннями Криворізького районного суду Дніпропетровської області, не була виплачена. Відповідно до відомостей викладених ОСОБА_1 у позовній заяві від 16.04.2025 (справа № 904/11028/15 (904/1845/25)) заробітна платня не виплачувалася з 01.05.2015 по 01.04.2025.

Наведені відомості вказують, що відповідач, приймаючи рішення 01.08.2016 про збільшення місячного окладу з до 5250 умовних одиниць, усвідомлював наявність заборгованості, повинен був розуміти відповідні наслідки своїх дій у вигляді збільшення фінансового навантаження на боржника.

Відповідні обставини викликають у суду обґрунтовані сумніви з приводу добросовісності дії відповідача, а доводи позивача в цій частині обґрунтованими.

Велика Палата Верховного Суду кваліфікує правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам як фраудаторні правочини, зробивши такий правовий висновок:

"Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України)" (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 369/11268/16-ц).

Отже, договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним.

З огляду на наведене суд дійшов висновку по можливість задоволення позовних вимог в з приводу визнання недійсним трудовий договір від 01.08.2016 про внесення змін укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) на підставі рішення від 01.08.2016 оформленого протоколом №13 від 01.08.2016 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) в частині збільшення місячного окладу ОСОБА_1 до розміру 5250 умовних одиниць в гривневому еквіваленті по курсу НБУ. В іншій частині - позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог судові витрати з оплати судового збору в сумі 4844,8 грн. покладаються на відповідача, в частині 9689,60 грн. - залишається за позивачем.

У зв`язку із зменшенням позовних вимог відповідна сума сплаченого судового збору може бути повернута за клопотанням позивача в порядку передбаченому п. 1) ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" ухвалою суду .

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним трудовий договір від 01.08.2016 укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) на підставі рішення від 01.08.2016 оформленого протоколом №13 від 01.08.2016 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) про внесення змін в частині збільшення місячного окладу ОСОБА_1 до розміру 5250 умовних одиниць в гривневому еквіваленті по курсу НБУ.

В іншій частині позовних вимог про визнання недійсними трудового контракту укладеного 24.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), договіру від 19.04.2014 про внесення змін укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149), який оформлений наказом №5/1 від 19.04.2014 про переведення ОСОБА_1 на посаду технічного директора на підставі рішення від 19.04.2014 оформленого протоколом №5/1 від 19.04.2014 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (ідентифікаційний код 19096149, адреса: вулиця Шевченка, будинок 36, село Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровська область, 53042) витрати зі сплати судового збору в сумі 4844,80 грн.

Після набрання рішенням законної сили - видати наказ.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 23.02.2026.

Суддя Ю.Ю. Первушин