УХВАЛА

18 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 916/834/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Принцевська Н.М.- головуючий, Діброва Г.І., Таран С.В.

від 10.11.2025

за позовом Фізичної особи - підприємця Кіктенко Світлани Павлівни

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВІЛЬЯМСА 59Д"

про стягнення 40 000,00 грн, визнання укладеним договору та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Фізична особа - підприємець Кіктенко Світлана Павлівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВІЛЬЯМСА 59Д", в якому просила суд:

- стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВІЛЬЯМСА 59Д" на користь Фізичної особи - підприємця Кіктенко Світлани Павлівни завдані збитки у вигляді неотриманого доходу у розмірі 40 000,00 грн;

- визнати укладеним між Фізичною особою - підприємцем Кіктенко Світланою Павлівною та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "ВІЛЬЯМСА 59Д" договір найму (оренди) нежитлового приміщення у будинку № 59 Д по вулиці Академіка Вільямса, місто Одеса , загальною площею 127,5 кв. м в редакції, запропонованій позивачем;

- зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВІЛЬЯМСА 59Д" підписати акт приймання-передачі нежитлового приміщення загальною площею 127,5 кв. м, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок № 59-Д на виконання п. 2.1.1. та п. 3.2. договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.07.2025 у справі № 916/834/25 позов задоволено.

Постановою від 10.11.2025 Південно-західний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2025 у справі № 916/834/25. У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Кіктенко Світлани Павлівни до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВІЛЬЯМСА 59Д" про стягнення 40 000,00 грн, визнання укладеним договору та зобов`язання вчинити певні дії - відмовив.

15 січня 2026 року на адресу Верховного Суду через "Скриню" засобами кур`єрської служби доставки "Двадцять п`ять годин" від ОСОБА_1 - особи, яка не брала участі у справі, проте яка вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, надійшла касаційна скарга на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25.

Підставою касаційного оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 визначено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Так, ОСОБА_1 зауважив, що суд апеляційної інстанції:

- неправильно застосував частину 1 статті 187 Господарського кодексу України та не врахував правову позицію, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 61/341, постановах Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 908/203/19, від 24.10.2019 у справі № 46/406, від 16.01.2020 у справі № 905/514/19, від 30.01.2020 у справі № 905/887/19, та не надав належної оцінки факту існування переддоговірного спору;

- неправильно застосував положення статей 224, 225 Господарського кодексу України, частину 4 статті 623 Цивільного кодексу України та не врахував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.20219 справі № 910/422/18, так як проігнорував надані позивачкою докази і зробив помилковий висновок про недоведеність збитків у вигляді упущеної вигоди.

Наведені вище доводи визнані Судом належним обґрунтуванням наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, для відкриття касаційного провадження.

Однак, ОСОБА_1 у тому числі наголосив, що суд апеляційної інстанції не врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 02.06.2021 у справі № 910/6139/20, від 25.06.2021 у справі № 910/422/18, від 19.01.2022 у справі № 922/1246/21, а також висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12, проте не вказав конкретно щодо застосування якої саме норми права (норм права) викладені висновки у наведених постановах, які не врахував суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови.

Крім того, накладна кур`єрської служби доставки "Двадцять п`ять годин" № 7238, надана Суду на підтвердження подання касаційної скарги ОСОБА_1 03.12.2025, була подана скаржником без розрахункового документу на підтвердження надання послуг поштового зв`язку, без відбитку календарного штемпелю та ідентифікатора поштових відправлень, а отже визнана Судом такою, яка може вважатися належним доказом підтвердження дати надіслання касаційної скарги, враховуючи, що сама касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 надійшла на адресу Верховного Суду лише 15.01.2026, тобто на 43 (сорок третій) день з моменту її відправлення.

Також до касаційної скарги ОСОБА_1 не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Суд не взяв до уваги додану до касаційної скарги ОСОБА_1 квитанцію № 270980728 від 19.11.2025 про сплату 14 535,00 грн судового збору, оскільки така квитанція була додана як документ про сплату судового збору за подання до Верховного Суду касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Кіктенко Світлани Павлівни на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у цій же справі, яка ухвалою від 22.12.2025 залишена без руху.

Ухвалою від 04.02.2026 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом:

- уточнення норми права/норм права, яку/які неправильно застосував/не застосував/порушив суд апеляційної інстанції, висновок щодо застосування якої/яких міститься в наведених скаржником постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 02.06.2021 у справі № 910/6139/20, від 25.06.2021 у справі № 910/422/18, від 19.01.2022 у справі № 922/1246/21, а також постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12, який не врахував суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови;

- підтвердження дати подачі касаційної скарги 03 грудня 2025 року: надання Суду доказів приймання поштового відправлення; розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку; довідку оператора поштового зв`язку, тощо;

- надання Суду документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 у встановлених порядку і розмірі, а саме у сумі 18 168,00 грн.

Скаржнику роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із касаційною скаргою.

16 лютого 2026 року на адресу Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, в якій скаржник уточнив, що суд апеляційної інстанції застосував статті 640, 641, 642 Цивільного кодексу України без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 922/1246/21; частину 9 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, статті 6, 67 Цивільного кодексу України без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18; частину 9 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, абзац 11 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 910/6139/20; частину 4 статті 623 Цивільного кодексу України без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.06.2021 у справі № 910/422/18.

Суд визнає усунутими недоліки касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 в частині уточнення обґрунтування наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, стосовно вимог ухвали Верховного Суду від 04.02.2026 щодо надання відповідних доказів на підтвердження подання касаційної скарги саме 03.12.2025, ОСОБА_1 зазначив таке: "На підтвердження дати подачі касаційної скарги 03 грудня 2025 року надаємо Суду докази приймання поштового відправлення; розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку; довідку оператора поштового зв`язку, тощо (Додаються копії Договору про надання послуг кур`єрського зв`язку, Додаткова угода №1 до Договору про надання послуг кур`єрського зв`язку; Адвокатський запит; Відповідь на адвокатський запит). Також, в підтвердження своєї позиції щодо своєчасності направлення кур`єрського відправлення було зроблено Адвокатський запит до ТОВ "Двадцять п`ять годин" та окремо отримано роз`яснення від керівника засобами телефонного зв`язку, У відповідь ТОВ "Двадцять п`ять годин" керівництво усно, засобами телефонного зв`язку, пояснило наступне: Набір послуг кур`єрської діяльності, що надаються ТОВ "Двадцять п`ять годин" замовникам, у т.ч. ті, що були надані ОСОБА_1 при відправленні касаційної скарги по справі № 916/2001/23, не є універсальними послугами поштового зв`язку в розумінні визначень ст. 1 Закону України "Про поштовий зв`язок", що підтверджується пунктами 4, 6 Правил надання послуг поштового зв`язку Товариством з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин", затверджених Наказом № 2-АГ від 02.11.2023 р. Бланк кур`єрської служби доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин" не містить відбитку поштового календарного штемпеля, адже ТОВ "Двадцять п`ять годин не використовує у своїй діяльності спеціальні штемпелі для оформлення кур`єрських відправлень, з огляду на відсутність обов`язкових вимог чинного законодавства України щодо їх використання для посвідчення події подання кореспонденції для пересилання, з огляду на характер (специфіку) діяльності, яку здійснює ТОВ "Двадцять п`ять годин"; Для здійснення адресного забору кур`єр ТОВ "Двадцять п`ять годин" отримує бланки які заповнюються за адресою забору відправлення. Вказані бланки заповнюються із використанням копіювального паперу; заповнений належним чином та містить всі необхідні реквізити, в тому числі і підпис відправника; Щодо причин тривалої доставки відправлення ТОВ "Двадцять п`ять годин" зауважило таке. У своїй діяльності ТОВ "Двадцять п`ять годин" приймає усі можливі та залежні він нього заходи для дотримання Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013. Однак, кур`єри, що здійснюють забирання та доставлення кореспонденції, кожного дня працюють у небезпеці. Зокрема, несвоєчасна кур`єрська доставка часто зумовлена безпековими ризиками (атаки ударних безпілотних літальних апаратів (БПЛА), ракетні обстріли інфраструктури міста), технічними перебоями чи відсутністю електроенергії (аварійні й планові відключення електропостачання в умовах дефіциту електроенергії або загрози стабільності енергосистеми, тощо), обмеженою можливістю використання транспорту. Територія діяльності ТОВ "Двадцять п`ять годин" та територія прийняття відправлення - Одеська область, включена у "Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.".

Розглянувши наведені доводи ОСОБА_1 , Суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин" здійснює поштово-кур`єрську діяльність за КВЕД 53.20 "Інша поштова та кур`єрська діяльність" (основний вид діяльності), про що міститься відповідна інформація на сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, ведення якого покладено згідно з частиною 6 статті 8 Закону України "Про поштовий зв`язок" на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, Товариство з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин" є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку (рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації № 460 від 01.12.2020). Згідно з цим реєстром до переліку послуг, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин", належать: "приймання поштових відправлень; обробка поштових відправлень; перевезення поштових відправлень; доставка (вручення) поштових відправлень; виконання доручень користувачів щодо поштових переказів".

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, визначено порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними (далі - Правила).

Відповідно до пункту 2 Правил, відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці, яка безпосередньо або через уповноважену особу подає оператору поштового зв`язку для пересилання поштове відправлення, поштовий переказ.

Пунктом 2 Правил також визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Згідно з пунктом 61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Отже, в день приймання поштового відправлення працівник поштового зв`язку зобов`язаний проставити відбиток календарного штемпеля.

Поряд із цим, поштова накладна Товариства з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин" № 7238 не містить відбиток календарного штемпеля, що підтверджує дійсну дату відправлення касаційної скарги, а фіскальний чек чи інший розрахунковий документ на оплату кур`єрської доставки, який би підтверджував надання послуг поштового зв`язку, як належний доказ дати направлення на адресу Суду касаційної скарги, ОСОБА_1 так і не наданий попри вказівки у розділі 2 заяви про усунення недоліків, що "На підтвердження дати подачі касаційної скарги 03 грудня 2025 року надаємо Суду докази приймання поштового відправлення; розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку; довідку оператора поштового зв`язку, тощо …". До заяви про усунення недоліків ОСОБА_1 доданий адвокатський запит від 05.02.2026 та лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Двадцять п`ять годин" від 06.02.2026 із зазначенням, що "На Ваш адвокатський запит від 05.02.2026 року щодо строків доставки кур`єрських відправлень на адресу Касаційного Суду м. Київ, вул. Котленко, 6 під № 7238 від 07.12.2025 року, повідомляємо наступне:…", що не може бути підтвердженням надіслання на адресу Суду (місто Київ, вулиця Олександра Копиленка, 6) касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 03.12.2026.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що недоліки касаційної скарги в частині підтвердження дати подачі касаційної скарги саме 03 грудня 2025 року ОСОБА_1 не усунуті.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25, подана до Суду через кур`єрську службу доставки "Двадцять п`ять годин", надійшла на 43 (сорок третій) день з моменту її відправлення, в той час, як згідно із Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку):

1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2;

3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3;

4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4 (де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання).

В ухвалі від 04.02.2026 Суд зазначав, що, враховуючи строки, визначені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, оскільки повний текст постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 складений 14.11.2025, останнім днем для подання касаційної скарги на вказану постанову було 04.12.2025, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

З огляду на те, що надання накладної служби кур`єрської доставки без відбитку календарного штемпеля, що підтверджує дійсну дату відправлення касаційної скарги, за відсутністю відповідного розрахункового документа, не може вважатися належним доказом подання касаційної скарги у день, зазначений на відповідній накладній, накладна кур`єрської служби доставки "Двадцять п`ять годин" № 7238 не може слугувати доказом своєчасного звернення ОСОБА_1 до Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд також у постановах від 02.10.2024 у справі № 1527/20068/12, від 23.12.2025 у справі № 420/15308/24, а також в ухвалах від 21.12.2019 у справі № 910/6447/18, від 11.10.2024 у справі № 240/25404/23, від 16.12.2024 у справі № 916/5340/23, від 01.12.2025 у справі № 916/3405/24, тощо.

Суд також враховує і те, що касаційні суди у складі Верховного Суду неодноразово доходили до висновку, що саме кур`єрська служба "Двадцять п`ять годин" може надавати послуги, пов`язані зі створенням для своїх клієнтів документів, підтверджуючих направлення поштових відправлень, зокрема, минулими датами (ухвали Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 522/9601/19, від 01.11.2021 та від 05.01.2022 у справі № 420/14069/20, 21.08.2023 у справі № 540/92/22, від 29.04.2024 у справі № 990/124/24, від 14.06.2024 у справі № 240/25404/23, від 11.12.2024 у справі № 420/10776/23 та ін.).

Стосовно вимог ухвали від 04.02.2026 щодо надання Суду документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 у сумі 18 168,00 грн, у заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зауважив, що при подачі касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у цій же справі до касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Кіктенко Світлани Павлівни додано квитанцію № 270980728 від 19.11.2025 про сплату судового збору у сумі 14 535,00 грн; ухвалою від 22.12.2025 касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кіктенко Світлани Павлівни було залишено без руху; наразі недоліки не усунуто, касаційне провадження у справі не відкрите, розгляд справи не проводився. Водночас платником судового збору згідно із квитанцією № 270980728 від 19.11.2025 за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємцем Кіктенко Світлани Павлівни на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 був ОСОБА_1 (вказано в квитанції). Отже ОСОБА_1 вважає, що може використати квитанцію № 270980728 від 19.11.2025 про сплату 14 535,00 грн за подання своєї касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25, а тому до заяви про усунення недоліків додана квитанція до платіжної інструкції № 54486178 від 12.02.2026 про доплату 3 633,00 грн судового збору, оскільки судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 підлягав сплаті у сумі 18 168,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у даній справі позов поданий у 2025 році, то для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3 028,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином у даному випадку при зверненні з позовом до Господарського суду Одеської області судовий збір підлягав оплаті у сумі 9 084,00 грн, а саме:

- 3 028,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - мінімально гранична сума судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру) +

- 6 056,00 грн (3 028,00 грн х 2 вимоги немайнового характеру).

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 підлягав сплаті у сумі 18 168,00 грн, а саме: 9 084,00 грн (сума судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) х 200%.

В ухвалі від 04.02.2026 Суд вже наголошував, що квитанція № 270980728 від 19.11.2025 про сплату 14 535,00 грн судового збору не може вважатися доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25, оскільки квитанція № 270980728 від 19.11.2025 про сплату 14 535,00 грн судового збору додана як документ про сплату судового збору за подання до Верховного Суду касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Кіктенко Світлани Павлівни на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у цій же справі, яку ухвалою від 22.12.2025 Верховний Суд залишив без руху, навіть якщо платником у ній зазначений ОСОБА_1.

З огляду на наведене, вимоги ухвали Верховного Суду від 04.02.2026 в частині надання Суду документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 у сумі 18 168,00 грн, виконані частково: судовий збір за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 сплачений у розмірі 3 633,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, що є недотриманням вимог пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що вимоги ухвали Верховного Суду від 04.02.2026 ОСОБА_1 виконані не у повному обсязі, а також те, що строк для усунення недоліків, встановлений ухвалою від 04.02.2026, станом на день подання заяви про усунення недоліків не сплив, Суд за власною ініціативою дійшов висновку продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25 для надання Суду доказів доплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 14 535,00 грн (таким чином, щоб у загальному розмірі, разом із вже сплаченими 3 633,00 грн, загальна сума складала 18 168,00 грн).

Крім того, оскільки Суд дійшов висновку, що накладна кур`єрської служби доставки "Двадцять п`ять годин" № 7238 не може слугувати доказом своєчасного звернення ОСОБА_1 до Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 916/834/25, касаційна скарга ОСОБА_1 вважається такою, яка подана після закінчення строків, установлених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, а тому скаржник має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та навести підстави для його поновлення, так як наразі скаржник не порушував питання про поновлення цього строку.

Суд звертає увагу скаржника, що наслідком неусунення недоліків касаційної скарги протягом установленого строку є повернення касаційної скарги відповідно до частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині доплати судового збору) або відмова у відкритті касаційного провадження відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 та пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу (у разі якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження не буде подано в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані Судом неповажними).

Керуючись статтями 119, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений Судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

3. Попередити ОСОБА_1 , що у разі якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження не буде подано в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко