РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2026Справа № 911/3155/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЦЕНТР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "САУ ГРУП"

про стягнення 53320,30 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва, за підсудністю з Господарського суду Київської області, передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "САУ ГРУП" (далі - відповідача) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЦЕНТР" (далі - позивач) 47395,83 грн авансу та 5924,47 грн штрафу за невиконання відповідачем умов договору постачання №09/07-25 від 09.07.2025 щодо поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 відкрито провадження у справі № 911/3155/25, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Оскільки у відповідача не зареєстровано особистий електронний кабінет в ЄСІТС, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.11.2025 була направлена на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Сау Груп", а саме: вул. Лугова, 12, м. Київ, 04074, проте з указаної адреси поштове відправлення повернулося на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 між відповідачем як постачальником та позивачем як покупцем було укладено договір поставки №09/04-25 (далі - Договір), згідно з пунктом 1.1 якого, постачальник в порядку та на визначених договором, зобов`язується (передати) у власність позивача Товар - будівельні матеріали, господарські товари згідно асортименту, а позивач в порядку та на умовах визначених у цьому Договорі зобов`язався прийняти та оплатити його.

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна за одиницю виміру Товару (в тому числі ПДВ) та загальна вартість відповідної партії Товару (в тому числі ПДВ), що визначена в Специфікації є дійсною до повної її оплати за цим Договором.

09.07.2025 між сторонами було підписано Специфікацію №1 до Договору (далі - Специфікація), згідно з п. 1 якої відповідач зобов`язався поставити товар на загальну суму 59244,79 грн в т.ч. ПДВ 9874,13 грн.

За умовами п. 2 та 4 Специфікації загальна вартість товару за цією специфікацією складає 59244,79 грн, товар повинен бути повністю поставлений позивачу протягом 5 днів з моменту отримання авансу.

Відповідно до п. 6 Специфікації факт передачі і приймання товару оформлюється видатковою накладною.

За умовами п. 7 Специфікації розрахунки за товар здійснюються покупцем в наступному порядку:

7.1 80% від загальної вартості товару вказаної в п. 1 цієї специфікації сплачується покупцем в строк не пізніше 5 банківських днів з моменту підписання специфікації в якості передплати за товар;

7.2 20 % від загальної вартості товару вказаної в п. 1 цієї специфікації сплачується покупцем в строк не пізніше 10 банківських днів з моменту підписання видаткової накладної або іншого письмово узгодженого сторонами документа, що свідчить про передачу товару.

Авансовий платіж у сумі 47395,83 грн позивач сплатив 17.07.2025, що підтверджується копією платіжної інструкції №1905703.

Позивач зазначає, що товар не було поставлено.

Засобами електронного зв`язку позивачем було направлено до відповідача претензію вих. №206 від 24.07.2025 з проханням повернути сплачений позивачем авансовий платіж протягом 3 днів з моменту отримання даної претензії.

У відповідь на претензію від відповідача надійшов гарантійний лист вих. № 01092025 від 01.09.2025, відповідно до якого останній зобов`язався повернути грошові кошти у сумі 47395,83 грн у строк до 07.09.2025.

Позивач вказує, що станом на 10.09.2025 кошти не були повернуті, товар не поставлено.

10.09.2025 позивач звернувся до відповідача з повідомленням №313 про розірвання Договору, повернення суми передоплати та сплати штрафу.

У повідомленні позивач просив відповідача протягом 3 днів з моменту отримання даного повідомлення повернути сплачений ним авансовий платіж у сумі 47395,83 грн та сплатити неустойку (штраф) у сумі 5924,47 грн.

Оскільки відповідач не виконав вимоги позивача, останній був вимушений звернутися до суду з указаним позовом.

Відповідач заперечень щодо заявлених вимог позову не подавав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до наявних матеріалів справи, позивачем, на виконання умов Договору, було вчинено попередню оплату на суму 47395,83 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1905703 від 157.07.2025.

Про належне виконання позивачем своїх грошових зобов`язань зі здійснення попередньої оплати товару в сумі 47395,83 грн свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення покупцем своїх зобов`язань.

Однак, в порушення умов Договору та існуючих між сторонами домовленостей, відповідач не здійснив поставку Товару, на вимогу позивача повернути суму попередньої оплати він гарантійним листом від 01.09.2025 пообіцяв позивачу повернути грошові кошти у сумі 47395,83 грн до 07.09.2025. Проте, як вбачається з пояснень позивача, попередню оплату відповідач не повернув. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статті 662 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту цієї норми вбачається, що Договором на покупця може покладатися обов`язок здійснення попередньої оплати товару, тобто оплати до його передання продавцем. Шляхом попередньої оплати може бути оплачено повну вартість товару або її частину. Розмір попередньої оплати та строки її оплати встановлюються договором.

Непередання продавцем, який одержав суму попередньої оплати, товару у встановлений строк надає покупцеві право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Умовою застосування частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2019 року у справі № 909/524/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

24.07.2025 позивач направив відповідачу лист з проханням повернути сплачені кошти, а 10.09.2025 позивач направив відповідачу повідомлення про розірвання Договору, повторно просив повернути попередню оплату та нарахував штраф за порушення строків поставки.

У той же час, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (частина 1 статті 665 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 615 Цивільного кодексу України, внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Отже, враховуючи те, що загальна сума грошового зобов`язання відповідача, яка складає 47395,83 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про сплату вказаних грошових коштів на користь позивача, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення попередньої оплати у сумі 47395,83 грн.

Позивачем також була нараховано відповідачу штраф у порядку п. 6.6 Договору у сумі 5924,47 грн.

Відповідно до п. 6.6 Договору у випадку прострочення поставки товару більш ніж на 10 (десять) календарних днів, відповідач зобов`язується, додатково до пені, сплатити на користь позивача договірну неустойку (штраф) у розмірі 10% (десять відсотків) від вартості непоставленого в строк Товару, а позивач має право відмовитись від поставки товару та розірвати даний Договір в односторонньому порядку. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення позивачем відповідного повідомлення Відповідачу у письмовій формі. Крім того, у цьому випадку Відповідач повертає суму передоплати на розрахунковий (поточний) рахунок Позивача протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання Відповідачем письмової вимоги Позивача.

За умовами п. 4 Специфікації товар повинен бути повністю поставлений позивачу протягом 5 днів з моменту отримання авансу.

Як встановлено судом вище, суму авансу позивач перерахував відповідачу 17.07.2025, а тому останній мав поставити товар у строк до 22.07.2025 включно.

Таким чином прострочення строку поставки рахується з 23.07.2025.

Разом з тим, претензією від 24.07.2025 №206 позивач фактично відмовився від прийняття товару і просив повернути сплачений аванс: «…просимо вас протягом 3 днів з моменту отримання даної претензії повернути сплачений нами авансовий платіж у розмірі 47395,83 грн та припинити наші договірні відносини».

З наведеного вбачається, що у відповідача припинився обов`язок з поставки товару з дати претензії у якій позивач здійснив своє волевиявлення з повернення авансу та припинення договірних відносин. Натомість, у відповідача виникли грошові зобов`язання до позивача.

Таким чином, нараховування відповідачу штрафу за порушення строків поставки товару більш ніж на 10 (десять) календарних днів є неправомірним, оскільки відповідач фактично допустив пропущення строків поставки на два дні, до моменту пред`явлення позивачем претензії від 24.07.2025 про повернення коштів, якою позивач фактично відмовився від товару.

Разом з тим, позивач не позбавлений права нараховувати фінансові санкції за порушення строків з повернення коштів.

Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

У статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сау Груп" (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 12; ідентифікаційний код 41928212) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЦЕНТР" (09751, Київська область, Білоцерківський район, село Медвин, вул. Василенка Олександра, 1; ідентифікаційний код 36432055) 47395 (сорок сім тисяч триста дев`яносто п`ять) грн 83 коп. попередньої оплати та 2691 (дві тисячі шістсот дев`яносто одну) грн 56 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків