ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 Справа № 914/61/26

За позовною заявою: Керівника Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, м.Жовква Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Камінний господар», м.Жовква

про стягнення 472831,80 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки

Суддя Ділай У.І.

Секретар Ю.І.Кохановська

За участі представників:

Від прокуратури: Ю.А.Машталяр

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Вільний слухач: ОСОБА_2

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2026, справу №914/61/26 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 07.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 27.01.2026.

Ухвалою від 27.01.2026 судове засідання відкладено на 10.02.2026.

Представник прокуратури в судовому засіданні від 10.02.2026 підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Позивач судове засідання від 10.02.2026

У судове засідання від 10.02.2026 відповідач явку повноважного представника не забезпечив, хоча належним чином були повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Про розгляд справи відповідач належним чином повідомлений на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 cуд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідачів-2,3 про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Жовківською окружною прокуратурою вивчено питання щодо повноти та своєчасності внесення плати за оренду земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0025, площею 2,0978 га, яка розташована у м. Жовква вул. Лесі Українки, 26 Львівського району Львівської області та належить на праві власності Жовківській міській раді, яке зареєстровано 27.11.2023.

З інформації Жовківської міської ради з`ясовано, що 28.09.2024 ТзОВ «Камінний господар» набуло у власність нежитлову будівлю (термічку, порошкову дільницю) під літ А-1 загальною площею 1559 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Лесі Українки, 26/8, м. Жовква Львівського району Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060) на підставі акту прийому-передачі та грошової оцінки майна № 836, 837 від 27.09.2024 та рішення єдиного засновника (учасника) ТзОВ «Камінний Господар», згідно з яких ОСОБА_1 , в особі представника Гуменюка Юрія Васильовича передав в рахунок внеску до статутного капіталу ТзОВ «Камінний господар» вищезазначене нерухоме майно.

З`ясовано, що на земельній ділянці кадастровий номер :01:015:0025 розташований об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля, (термічка, порошкова дільниця) загальною площею 1559,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Камінний господар» з 28.09.2024.

Загальна площа будівель, які розташовані на земельній ділянці складає 9552,30 м кв., з яких 7993,30 м кв. у власності ТзОВ «Вітал-Х», а 1559,0 м.кв. у власності відповідача.

Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, вид використання - обслуговування приміщення комерційного призначення.

За інформацією Жовківської міської ради, на земельній ділянці кадастровий номер :01:015:0025 розташовані об`єкти нерухомого майна, а саме:

- адмінкорпус під літ. А-3 загальною площею 2066,8 кв.м., за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26, право власності на яку 11.03.2013 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» (30919373) на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- прохідна загальною площею 16,7 кв.м. за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/1, право власності на яку 13.04.2012 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- інструментальний цех №1 загальною площею 479,8 кв.м. за адресою м.Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/2, право власності на яку 13.04.2012 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» (30919373) на підставі договору купівлі - продажу№685 від 10.04.2012;

- машинобудівний цех з маляркою, монтажною дільницею та гальванікою загальною площею 2039,0 кв.м., за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/3, право власності на яку 13.04.2012 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» (30919373) на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- нежитлова будівля інструментальний цех з побутовими приміщеннями, під літерою "А-1" загальною площею 607,5 кв.м. за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/4, право власності на яку 08.07.2013 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- нежитлова будівля загальна площа 519,0 кв.м за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/5, право власності на яку 13.04.2012 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» (30919373) на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- нежитлова будівля загальною площею 53,7 кв.м за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/6, право власності на яку 13.04.2012 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» (30919373) на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- нежитлова будівля 87,2 кв.м. за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/7, право власності на яку 13.04.2012 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- нежитлова будівля, термічка, порошкова дільниця загальною площею 1559,0 кв.м за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/8, право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Камінний Господар» з 28.09.2024.

- нежитлова будівля загальною площею 213,5 кв.м. за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/9, право власності на яку 13.04.2012 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- нежитлове приміщення нежитловий будинок загальною площею 222.1 кв.м. за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/10, право власності на яку 01.03.2013 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- нежитлова будівля загальною площею 739,2 кв.м за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/11, право власності на яку 13.04.2012 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» (30919373) на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

- нежитлова будівля - дільниця ТНВ (модуль) загальною площею 948.8 кв.м, позначений під літ. "А-1", за адресою м. Жовква, вулиця Лесі Українки, будинок 26/12, право власності на яку 11.03.2013 зареєстровано за ТОВ «Вітал-Х» на підставі договору купівлі - продажу №685 від 10.04.2012;

Отже, загальна площа будівель, які розташовані на земельній ділянці складає 9552,30 м кв., з яких 7993,30 м кв. у власності ТОВ «Вітал-Х», а 1559 м кв. у власності ТОВ «Камінний Господар». У відсотковому співвідношенні загальна площа 9552,30 м кв. - це 100%; 7993,30 м кв. - це 83,68%; 1559 м кв. - це 16,32%.

Прокуратура звернула увагу, що відповідно до Книги реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Жовківській міській раді, за ВАТ «Автомат» терміном на 10 років був зареєстрований договір оренди землі за № 04:07:455:00042 від 13.06.2007, на земельну ділянку площею 2,0978 га для обслуговування приміщення комерційного призначення в м. Жовква по вул. Л.Українки, 26. Отже, 12.06.2017 договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0025 завершився. ВАТ «Автомат» не звертався до Жовківської міської ради з приводу продовження договору оренди землі або укладання нового. Відомості про укладання після 12.06.2017 договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0025 в Державному реєстрі речових прав відсутні.

Таким чином прокуратура вважає, що ТОВ «Камінний Господар» використовує 16,32% земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності без належних правових підстав (без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав), а Жовківська міська рада як власник земельної ділянки мала обґрунтовані сподівання на отримання орендної плати за використання земельної ділянки, однак не змогла їх реалізувати внаслідок відсутності між сторонами відносин щодо її використання в порядку, встановленому законом.

За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0025, що розташована в м. Жовква, вул. Л.Українки, 26:

- згідно з витягом № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0025 в 2024 році становить 19217854,63 грн;

- згідно з витягом №НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0025 в 2025 році становить 23984299,18 грн.

Рішенням Жовківської міської ради №27 від 15.12.2022 «Про встановлення розміру ставки орендної плати у договорах оренди земельних ділянок та додаткових договорів (угод) до договорів оренди земельних ділянок, що розташовані на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області» встановлено ставку орендної плати у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для всіх інших підрозділів коду виду цільового призначення, які не згадані в пункті 1 цього рішення.

Відповідно до праведного розрахунку заборгованості загальна сума безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки без належним чином оформленого права власності чи права користування за період з 28.09.2024 по 31.12.2025 (включно) становить 472831,80 грн.

Спір виник внаслідок несплати відповідачем платежів за користування земельною ділянкою комунальної власності. Відтак, прокуратура подала позов про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів на загальну суму 472831,80 грн.

В обґрунтуванні наявності підстав для представництва та необхідність захисту інтересів держави прокуратура зазначила, що орган місцевого самоврядування, незважаючи на очевидний характер порушень з боку відповідача, володіючи інформацією про допущені порушення, не вживав жодних заходів щодо стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання зазначеної земельної ділянки. При цьому недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Враховуючи те, що ТзОВ «Камінний господар» у справі ухилився від виконання визначених чинним законодавством вимог щодо сплати коштів за використання земельної ділянки до місцевого бюджету територіальної громади, орган місцевого самоврядування не вжив заходів щодо захисту інтересів держави, у тому числі шляхом звернення до суду, прокуратура вважає, що інтереси держави є порушеними, та такими що підлягають захисту в судовому порядку.

Крім того, прокуратура повідомила, що рішенням Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 у справі № 914/2255/25 задоволено позов Жовківської окружної прокуратури Львівської області в інтересах Жовківської міської ради Львівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Х» та стягнуто безпідставно збережених коштів у розмірі 6479849,52 грн за використання земельної ділянки.

Відповідач відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Щодо права прокуратури на звернення до суду з даним позовом, суд враховує наступне.

Як встановлено судом та не заперечено сторонами Жовківська міська рада Львівського району Львівської області, за наявності підстав, не вжито заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до місцевого бюджету.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Підставою для звернення з даним позовом до суду прокурором вказано те, що наслідком несплати коштів є ненадходження коштів до місцевого бюджету України, що, на думку прокуратури, суттєво порушує інтереси держави, а тому є підставою для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави в особі Жовківської міської ради Львівського району Львівської області.

При цьому, судом встановлено, що до моменту звернення прокурора з даним позовом до господарського суду, а також після подання прокурором позову, Жовківська міська рада Львівського району Львівської області не зверталася до суду з позовом про стягнення несплаченого пайового внеску територіальній громаді.

Таким чином, дії позивача: Жовківської міської ради Львівського району Львівської області свідчать саме про пасивність поведінки останнього, який, розуміючи порушення інтересів територіальної громади та маючи відповідні повноваження для їх захисту, за відповідним захистом не звертався.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справу № 806/1000/17).

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" несплатою коштів відповідачем та ненадходженням коштів до Державного бюджету України.

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Оцінюючи підстави для звернення прокурора з даним позовом, судом проаналізовано поведінку органу місцевого самоврядування. Про порушення в частині несплати платежів за користування земельної ділянкою департамент знав ще до того, як орган прокуратури звертався з запитами для встановлення підстав для представництва. Отже, протягом досить тривалого часу (розумного строку) Жовківська міська рада знав про порушення його прав та не звертався до суду за захистом таких, що є підставою вважати, що позивач не здійснив захисту інтересів територіальної громади.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що в даному випадку прокурор підставно звернувся до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування та належним чином обґрунтував порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та неналежного здійснення такого захисту позивачем.

Предмет у цій справі є стягнення грошових коштів, належних до сплати за користування земельною ділянкою за звичайних умов (в разі оформлення договірних відносин відповідачем), втім не сплачених відповідачем, що пов`язується із втратою позивачем як потерпілою особою цього ж майна (грошових коштів).

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси і континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності, згідно з статтею 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Статтями 7, 140, 142 Конституції України та ст. ст. 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, функціонування якого гарантується державою, є рухоме і нерухоме майно, доходи міських бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Згідно з ст. ст. 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Земельного кодексу України, до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного природоохоронного законодавства, використання і охороною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України та п. 14.1.147. ст.14 Податкового кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження відбулось за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондиційних зобов`язань наявність вини набувача (зберігача) майна не є необхідною обставиною. Визначальним є наявність факту неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності. Набувач має обов`язок повернути майно, яке він безпідставно набув (зберігав), або його вартість.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку із набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування норм, передбачених ст.ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України та правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.

Такі висновки суду відповідають висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, у постановах Верховного Суду від 12.04.2019 у справі № 922/981/18, від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20.

Як встановлено судом та не заперечено сторонами, з 27.09.2024 ТОВ «Камінний Господар» використовує 16,32% спірної земельної ділянки. Решту спірної земельної ділянки використовує ТОВ «Вітал-Х».

Таким чином, відповідач, як фактичний користувач 16,32% земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови, площею 2.0978га з кадастровим номером :01:015:0025, без достатньої правової підстави зберіг в себе кошти, які мав заплатити за користування нею її власнику. Такими діями відповідач порушив право позивача (власника земельної ділянки) на отримання вказаних коштів. Це право позивача підлягає захисту в судовому порядку на підставі ст. 1212 Цивільного Кодексу України.

Відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Зважаючи на аргументи сторін, а також практику вирішення подібних спорів Верховним Судом, для вирішення спору суду необхідно встановити такі обставини справи: формування земельної ділянки, фактичне, без правових підстав користування відповідачем земельними ділянками, правильність нарахування.

Щодо формування земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі (постанова Верховного Суду від 05 серпня 2022 року у справі № 922/2060/20). Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

Згідно з матеріалами справи земельній ділянці - землі житлової та громадської забудови, площею 2.0978га з кадастровим номером :01:015:0025, що свідчить про те, що відповідна ділянка є сформованою.

Щодо користування відповідачем земельною ділянкою без правових підстав.

Як встановлено судом та не заперечено сторонами, з 27.09.2024 ТОВ «Камінний Господар» використовує 16,32% спірної земельної ділянки. Решту спірної земельної ділянки використовує ТОВ «Вітал-Х».

Докази наявності чинного договору чи іншої правової підстави користування, які укладені з міською радою за період з 28.09.2024 до 31.12.2025, - відсутні.

Щодо розміру безпідставно збережених коштів за період з 28.09.2024 до 31.12.2025.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 Податкового Кодексу України).

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено приписами підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України.

Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» регламентовано, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково. Нормативно-грошова оцінка земельних ділянок розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років (стаття 18 Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами … нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Згідно з положеннями частини 3 статті 23 цього Закону Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Суд враховує, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18).

При цьому, чинне законодавство не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, формування такого здійснюється автоматично в режимі реального часу, тобто на час звернення заявника, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула (вказаний правовий висновок викладено у постанові ВС від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19).

Верховний Суд у справі № 922/2060/20 вказує, що «витяг може бути доказом проведення оцінки та визначати дані про акту оцінку як на момент його видачі, так за попередній період, за умови, що нормативно-грошова оцінка була сталою і не зазнала змін у цей період».

Згідно з витягом № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0025 в 2024 році становить 19217854,63 грн;

Згідно з витягом №НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0025 в 2025 році становить 23984299,18 грн.

Відповідач не подав будь-якого контррозрахунку розміру безпідставно збережених грошових коштів позивача.

Рішенням Жовківської міської ради №27 від 15.12.2022 «Про встановлення розміру ставки орендної плати у договорах оренди земельних ділянок та додаткових договорів (угод) до договорів оренди земельних ділянок, що розташовані на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області» встановлено ставку орендної плати у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для всіх інших підрозділів коду виду цільового призначення, які не згадані в пункті 1 цього рішення. В пункті 1 зазначеного рішення встановлено ставку орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки за земельні ділянки сільськогосподарського призначення (земельні ділянки, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; земельні ділянки, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше), за земельні ділянки водного фонду (земельні ділянки, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також земельні ділянки, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів), за земельні ділянки зв`язку (земельні ділянки, надані під повітряні і кабельні телефонно-телеграфні лінії та супутникові засоби зв`язку, а також підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності), а також за земельні ділянки будь-якої категорії, що надаються (надані) або використовуються для роздрібної або оптової торгівлі пальним, паливом, дизелем, бензином скрапленим нафтовим газом, оливами, мастилами тощо та за земельні ділянки будь-якої категорії, що надаються (надані) або використовуються для заправлення транспортних засобів пальним та/або електрикою.

Перевіривши наданий розрахунок за період з 28.09.2024 по 31.12.2025 на загальну суму в розмірі 472831,80грн суд доходить висновку, що такий відповідає правовим приписам та позов підлягає задоволенню.

Судовий збір слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з їх вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Камінний господар» (80300, Львівська область, Львівський район, місто Жовква, вулиця Лесі Українки, 26/8, ідентифікаційний код 455452423) на користь Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (80300, Львівська область, Львівський район, місто Жовква, вулиця Львівська, 40, ідентифікаційний код 04056248) 472831,80 грн безпідставно збережених кошти за використання земельної ділянки.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Камінний господар» (80300, Львівська область, Львівський район, місто Жовква, вулиця Лесі Українки, 26/8, ідентифікаційний код 455452423) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, Львівська область, місто Львів, проспект Шевченка, 17/19, ідентифікаційний код 02910031) 5673,99 грн судового збору.

4.Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 16.02.2026.

Суддя Уляна ДІЛАЙ