РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2026Справа № 910/14759/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Усатенко І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд - 2"

до Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4"

про стягнення 86 272,94 грн.

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд - 2" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" (далі-відповідач) про стягнення 86 272,94 грн, з яких основна сума заборгованості - 70950,00 грн.; інфляційна складова - 2104,85 грн.; 3 % з простроченої суми боргу - 1166,32 грн.; пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України - 12 051,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив зобов`язання за договором №19 від 01.05.2025 в частині своєчасної та повної оплати за найм (оренду) ліжко-місць.

Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву залишено без руху.

09.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалю суду від 12.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

30.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив про часткове погашення суми основного боргу та визнав позовні вимоги в розмірі 37 872,94 грн, з яких 22 550,00 грн. - основна сума заборгованості; 2 104,85 грн. - інфляційні втрати; 1 166,32 грн. - 3% річних; 12 051,77 грн. - штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та не заперечує проти їх задоволення.

31.12.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із наданим відповідачем розрахунком та зазначає, що сума основної заборгованості з урахуванням часткової оплати становить 46200,00 грн., оскільки остання оплата від 23.12.2025 в частині 23650,00 грн. зарахована за грудень 2025 року, а залишок у розмірі 1100 грн. зараховано в погашення попередньої заборгованості; позивач акцентував увагу суду на тому, що грудень 2025 року не входить в період позовних вимог, тому оплата в розмірі 23650,00 грн. не може враховуватися судом в рахунок оплати заборгованості, у зв`язку із цим розрахунок основної заборгованості за період з 01.05.2025 по 24.11.2025, враховуючи оплати відповідача, виглядає на ступним чином, а саме: 70950,00 грн. - 23650,00 грн. - 1100,00 грн. = 46200,00 грн; розрахунок штрафних санкцій за невиконання грошового зобов`язання за Договором залишається без змін та визнається відповідачем.

05.01.2026 до суду від відповідача надійшла заява про долучення документів.

Ухвалою суду від 19.02.2026 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Домобудівний комбінат №4" у прийнятті визнання позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2025 року між Приватним акціонерним товариством "Трест "Київміськбуд - 2" (далі-наймодавець) та Приватним акціонерним товариством "Домобудівний комбінат №4" (далі-наймач) укладено договір № 19 найму (оренди) ліжко-місць.

Відповідно до п.1.1 Договору, наймодавець передає, а наймач приймає в строкове платне користування (найм) ліжко-місця в кількості 11 (одинадцять) одн. (надалі - Майно), що знаходяться в гуртожитку ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» за адресою:

- м. Київ, вул. Туполєва, буд. 16-І (свідоцтво про право власності на жилий будинок (гуртожиток) серія ЖБ № 23481 від 18 вересня 1998р) в кімнатах №19/4 - 3л/м; №34/2 - 2л/м; №38/1 - 3л/м; №39/1 - 3л/м.

Майно передається в найм (оренду) з метою тимчасового проживання фізичних осіб (на час їх роботи на підприємстві (Наймача), данні про яких вказуються у Додатку № 4 Договору, на час дії даного Договору та на умовах визначених цим Договором (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що майно вважається переданим в найм (оренду) наймачу з моменту підписання акту приймання-передачі (Додаток №1), який складається за умови/після оплати наймачем плати за найм (оренду) на умовах п.2.3. Договору. Список меблів, обладнання (інвентар), яке передається в оренду (Додаток №3).

Відповідно до пункту 1.5. Договору, повернення Майна здійснюється наймачем негайно шляхом фактичного звільнення майна /приміщення, в якому воно розташоване/ (виселення фізичних осіб, що проживають на підставі Договору, згідно Акту прийому - передачі (повернення) (Додаток № 2 Договору) не ніжніше останнього дня закінчення строку дії та /або розірвання (припинення) даного Договору.

Якщо наймач звільнив (виїхав) Майно ( до закінчення строку дії даного Договору) не передав майно наймодавцю і не підписав акт прийому-передачі (повернення) майна, то відповідний акт підписується лише наймодавцем, про що робиться запис в такому Акті.

Не повернення /користування майном наймодавця та перебування Наймача (фізичних осіб, на підставі Договору) в приміщенні наймодавця після спливу/розірвання/припинення дії Договору без письмової згоди наймодавця є незаконним та тягне відповідальність передбачену законодавством та договором.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що плата за найм (оренду) Майна є договірною. Плата за найм одного ліжко-місця складає 2 150,00 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ. Щомісячна плата за найм 11 (одинадцять) ліжко-місць складає 23 650,00 грн. (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят грн. 00 коп.) на місяць, в т.ч. ПДВ.

Плату за найм (оренду) наймач, на підставі Договору, зобов`язаний перераховувати на поточний рахунок наймодавця щомісяця не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного (звітного) місяця (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що наймач зобов`язаний авансом внести плату встановлену п.2.1. Договору, за перший та останній місяць оренди Майна протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання даного Договору. У разі зміни (збільшення) розміру плати за найм (оренду), сума авансового платежу підлягає доплаті Наймачем, разом з наступним черговим платежем у строк передбачений даним Договором.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України та Договором. Наймач несе відповідальність перед Наймодавцем за порушення умов Договору особами, що проживають на підставі Договору (п. 5.1 Договору).

Згідно п. 5.2 Договору, за прострочення плати за найм (оренду) Наймач (порушення грошових зобов`язань за Договором) сплачує Наймодавцю суму боргу з урахуванням: - встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; три проценти річних від простроченої суми; пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період (весь час) прострочення, за кожен день прострочення; штрафні санкції(неустойку) за порушення зобов`язання, які підлягають стягненню у подвійному розмірі; та відшкодовує Наймодавцю збитки у визначеному ним розмірі.

За несвоєчасне повернення Наймачем Майна (фактичного звільнення приміщення) Наймач сплачує Наймодавцю неустойку, у розмірі подвійної плати за найм (оренду), встановлену Договором, за час такого прострочення (п. 5.3 Договору).

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що за порушення будь-якого з немайнових зобов`язань Договору, Наймач відшкодовує збитки завдані Наймодавцю у визначеному ним розмірі та сплачує неустойку у розмірі подвійної місячної плати за найм (оренду) Майна визначену Договором.

Пунктом 6.1 передбачено, що даний Договір є короткостроковим, підписується обома Сторонами, і діє з 1 травня 2025 року по 30 квітня 2026 року (відносно фінансових/майнових зобов`язань та відповідальності Сторін до моменту повного виконання/відшкодування).

01.05.2025 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі про те, що наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування (оренду) ліжко-місця в кількості 11 (одинадцять) одн., що знаходяться в гуртожитку ПрАТ « Трест «Київміськбуд-2».

01.05.2025 позивачем та відповідачем погоджено перелік осіб, що мають право проживати по вул. Туполєва, буд. 16-І, м.Києва.

На виконання умов договору, ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» надавало ПрАТ "Домобудівний комбінат №4" послуги із найму (оренди) ліжко-місць на загальну суму 141 900,00 грн, що підтверджується актами надання послуг, а саме:

- №2943 від 31.05.2025 на суму 23650 грн;

- №3650 від 30.06.2025 на суму 23650 грн;

- №4594 від 31.07.2025 на суму 23650 грн;

- №5190 від 31.08.2025 на суму 23650 грн;

- №5887 від 30.09.2025 на суму 23650 грн;

- № 6631 від 30.10.2025 на суму 23650 грн;

- № 7175 від 30.11.2025 на суму 23 650 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату за послуги за Договором № 19 від 01.05.2025 року в розмірі 118 250,00 грн. На підтвердження перерахування відповідачем коштів позивач долучив до матеріалів справи платіжні інструкції № 6001 від 15.07.2025 на суму 23 650 грн, № 6008 від 04.08.2025 на суму 23 650 грн, № 6010 від 30.09.2025 на суму 47 300 грн, № 6008 від 30.10.2025 на суму 23 650 грн.

Крім того, у порушення вимог п. 2.2 - 2.3 Договору, відповідач не перерахував позивачу грошові кошти за листопада 2025 та за останній місяць (квітень 2026) оренди в розмірі 23 650,00 грн.

Таким чином, враховуючи часткові оплати, за ПрАТ "Домобудівний комбінат №4" обліковується заборгованість у розмірі 70 950, 00 грн.

30.10.2025 наймодавець скерував відповідачу вимогу від 29.10.2025 № 178 про стягнення заборгованості в розмірі 70 950,00 грн за Договором № 19 найму (оренди) ліжко-місць від 01.05.2025.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що відповідач порушив умови Договору № 19 від 01.05.2025 року в частині своєчасної та повної оплати за найм (оренду) ліжко-місць, у зв`язку із цим за ПрАТ "Домобудівний комбінат №4" обліковується заборгованість у розмірі 70 950, 00 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційна складова - 2104,85 грн.; 3 % з простроченої суми боргу - 1166,32 грн.; пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України - 12 051,77 грн.

Відповідач до відзиву на позов долучив платіжні інструкції № 6006 від 28.11.2025 на суму 23 650,00 грн та № 6022 від 23.12.2025 на суму 24 750,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

За приписами ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Як було вказано вище, позивач надав послуги відповідачу із найму (оренди) ліжко-місць на загальну суму 141 900,00 грн.

Надалі, відповідачем сплачено 118 250,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями.

Суд відзначає, що після звернення позивача до суду відповідач сплатив 48 400,00 грн.

Положеннями статті 534 ЦК України передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Таким чином, черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням відображається наступним чином: 1) погашення суми пені, 3 %; 2) погашення суми основного боргу.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 12 051,77 грн, 3% річних в розмірі 1166,32 грн, інфляційні втрати в розмірі 2104,85 грн.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно п. 5.2 Договору, за прострочення плати за найм (оренду) Наймач (порушення грошових зобов`язань за Договором) сплачує Наймодавцю суму боргу з урахуванням: - встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; три проценти річних від простроченої суми; пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період (весь час) прострочення, за кожен день прострочення; штрафні санкції(неустойку) за порушення зобов`язання, які підлягають стягненню у подвійному розмірі; та відшкодовує Наймодавцю збитки у визначеному ним розмірі.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати, зокрема, інфляційних втрат річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати, зокрема, інфляційних втрат річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

З огляду на прострочення внесення орендних платежів за договором № 19 позивачем було нараховано та заявлено до пеню в сумі 12 051,77 грн, 3% річних в розмірі 1166,32 грн, інфляційні втрати в розмірі 2104,85 грн.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а отже, позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд, враховуючи положення статті 534 ЦК України, відхиляє доводи позивача в частині зарахування орендної плати за грудень 2025 в розмірі 23650,00 грн та погашення 1100 грн. в частину основної суми боргу у справі №910/14759/25.

Враховуючи вищевказані обставини та черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням, суд зараховує з суми 48 400 грн, сплаченої відповідачем під час розгляду справи в погашення заборгованості зі сплати пені та 3 % річних (48 400,00 (сума оплат) - 12 051,77 - 1166,32). Залишок після зарахування 3% річних та пені складає 35 181,91 грн, які зараховуються судом в погашення суми основної заборгованості (70 950,00 - 35 181,91).

Сума заборгованості за основним боргом станом на день вирішення спору складає 35 768,09 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаються задоволенню в розмірі 35 768,09 грн - основна сума боргу та 2104,85 грн - інфляційні витрати.

Пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження в справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

У зв`язку з наведеними обставинами, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 35 181,91 грн, пені в розмірі 12 051,77 грн, 3% річних в розмірі 1166,32 грн, на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення основної суми заборгованості в розмірі 35 181,91 грн, пені в розмірі 12 051,77 грн, 3% річних в розмірі 1166,32 грн грн закрити на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" (Україна, 04082, місто Київ, вул.Лугова (Оболонський р-н), будинок 13, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд - 2" (03151, місто Київ, вул.Святослава Хороброго, будинок 26-А, ) основну суму заборгованості в розмірі 35 768 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот шістдесят вісім) 09 коп., інфляційні витрати в розмірі 2104 грн. (дві тисячі сто чотири) 85 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 329 грн. (одна тисяча триста двадцять дев`ять) 26 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано: 19.02.2026.

Суддя І.В.Усатенко