УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

Справа № 910/9006/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Власова Ю. Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН України», яке шляхом перетворення реорганізоване в Державну установу «Дослідний центр медичних та фармацефтичних випробувань Національної академії України»,

на рішення Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2025 року (суддя - Зеленіна Н.І.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 січня 2026 року (колегія суддів у складі: головуючий Буравльов С.І., судді: Шапран В.В., Андрієнко В.В.)

у справі №910/9006/25

за позовом Державного підприємства «Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН України»

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення від 29 травня 2025 року №227-р,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2025 року у справі №910/9006/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13 січня 2026 року, відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства «Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН України» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 29 травня 2025 року №227-р.

11 лютого 2026 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд) надійшла касаційна скарга Державного підприємства «Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН України», яке шляхом перетворення реорганізоване в Державну установу «Дослідний центр медичних та фармацефтичних випробувань Національної академії України» (далі - скаржник) на рішення Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 січня 2026 року у справі №910/9006/25. Відповідно до штемпеля на поштовому конверті касаційна скарга надіслана до Суду 06 лютого 2026 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2026 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги.

Абзацом 1 пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 абзацу 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 абзацу 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає пункт 3 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, практику застосування якої необхідно сформувати, правовідносини, до яких ця норма повинна застосовуватись і який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає його неправильність.

Оскаржуючи у касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення. При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Разом з цим слід зазначити, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі має обов`язково наводитись обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Водночас скаржник зазначив, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України у зв`язку із неправильним застосуванням судами норм матеріального права, а далі по тексту навів свою правову позицію щодо застосування статті 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Разом з цим у касаційній скарзі не зазначено жодної підстави касаційного оскарження, передбаченої частиною другою статті 287 ГПК України, а отже касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не виклав у тексті касаційної скарги. При цьому, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Приписами частини другої статті 292 ГПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд залишає касаційну скаргу без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України і роз`яснює, що протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали скаржнику необхідно привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом надання її нової редакції, в якій обґрунтувати неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на чітко визначений пункт (пункти) абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, як підставу (підстави) для касаційного оскарження судових рішень.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надсилання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства «Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН України» на рішення Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 січня 2026 року у справі №910/9006/25 залишити без руху.

2. Надати Державному підприємству «Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН України» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку на адресу: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Державному підприємству «Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН України», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю. Л. Власов