ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/571/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву Керівника Чорноморської окружної прокуратури (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. В. Шума, 9/102Н, Код ЄДРПОУ/Умовний код: ) про забезпечення позову за вх.№2-320/26 від 19.02.2026

у справі №916/571/26

за позовом: Керівника Чорноморської окружної прокуратури (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. В. Шума, 9/102Н, Код ЄДРПОУ/Умовний код: ) в інтересах держави в особі:

1. Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області (67806, Одеська обл., Одеський р-н, смт Авангард, вул. Добрянського, буд. 26, )

2. Відділу капітального будівництва, житлово комунального господарства, комунального майна Авангардівської селищної ради (67806, Одеська обл., Одеський р-н, смт Авангард (з), вул. Нижня, 24, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СПК «Флагман» (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Тираспільське шосе, буд. 10, )

про визначання недійсною додаткової угоди до договору та стягнення 388 868,94 грн

В С Т А Н О В И В:

Керівник Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області та Відділу капітального будівництва, житлово комунального господарства, комунального майна Авангардівської селищної ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПК «Флагман», в якому просить суд:

- визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 30.10.2023 до договору № 058/230/67 від 26.05.2023, укладену між Відділом капітального будівництва, житлово-комунального господарства, комунального майна Авангардівської селищної ради та товариством з обмеженою відповідальністю «СПК «Флагман»;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СПК «Флагман» на користь Відділу капітального будівництва, житлово-комунального господарства, комунального майна Авангардівської селищної ради неустойку в сумі 388 868,94 грн;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПК «Флагман» витрати на сплату судового збору у сумі 8 660,03 грн на користь Одеської обласної прокуратури.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що Додаткова угода № 2 від 30.10.2023 до договору підряду №058/230/67 від 26.05.2023 укладена сторонами з порушенням вимог п. 4 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», пп. 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», що є підставою для визнання її недійсною в судовому порядку в силу частини 1 статті 203 та статті 215 ЦК України, а також несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань з виконання робіт за договором підряду №058/230/67 від 26.05.2023.

Разом із позовом Керівником Чорноморської окружної прокуратури подано до Господарського суду Одеської області заяву про забезпечення позову, в якій заявлено про вжиття наступних заходів забезпечення позову:

- Накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «СПК «Флагман» (, 67667, Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Тираспільське шосе, буд. 10) як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать ТОВ «СПК «Флагман» у межах суми позовних вимог на загальну суму 388 868,94 грн.

- Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «СПК «Флагман» (, 67667, Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Тираспільське шосе, буд. 10) у межах ціни позову 388 868,94 грн, лише в межах різниці між сумою ціни позову та арештованих грошових коштів у разі їх недостатності.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, Керівник Чорноморської окружної прокуратури посилається на те, що необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, що з урахуванням предмета спору невжиття таких заходів також може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

При цьому Керівник Чорноморської окружної прокуратури посилається на правову позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 (п. 23), згідно з якою у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Керівник Чорноморської окружної прокуратури також посилається на те, що обраний вид забезпечення позову (арешт коштів та майна Відповідача в межах заявленої суми позовним вимог) не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із Позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Окрім того, Керівник Чорноморської окружної прокуратури зазначає, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до них, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Зі змісту заяви вбачається, що прокуратура в якості підстав для забезпечення позову посилається на обґрунтовані припущення, що з урахуванням предмета спору невжиття таких заходів також може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, наведені прокуратурою у заяві припущення стосовно неможливості (утруднення) виконання судового рішення відповідачем у випадку невжиття судом відповідних заходів забезпечення позову, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Водночас сама наявність судового спору між сторонами, за відсутності доведення можливих наявних обставин для вжиття судом заходів забезпечення позову, не може бути підставою для забезпечення позову, оскільки наявність порушення з боку відповідача підлягає доведенню у суді під час розгляду відповідного спору.

Господарський суд погоджується із доводами прокуратури, що при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення необхідно врахувати висновки Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, які зводяться до того, що: у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін..

В той же час господарський суд зазначає, що такий підхід не є абсолютним, адже умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, про що також вказав Верховний Суд у вищезгаданій постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

Разом з тим, у п.7.47. постанови від 04.12.2025 справі №916/3385/25 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначено, що у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22 міститься висновок про те, що вжиття заходів забезпечення позову передбачає доведення стороною обставин вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Згідно з п. 7.48. постанови Верховного Суду від 04.12.2025 справі №916/3385/25 зазначений висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду свідчить, що вимога про надання доказів витрачання відповідачем коштів не може розглядатися як єдина підстава для застосування заходів забезпечення позову, однак не виключає зобов`язання заявника щодо доведення необхідності такого забезпечення шляхом подання доказів підтверджуючих підставність заявлених вимог та ризик утруднення чи унеможливлення виконання у майбутньому відповідного судового рішення.

При цьому, господарський суд наголошує на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, згідно з якою під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17).

Водночас господарським судом враховується, що заяву про забезпечення позову за вх.№2-320/26 від 19.02.2026 подано до господарського суду разом із відповідним позовом у справі №916/571/26, предметом якого, окрім майнової вимоги про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 388 868,94 грн, є також немайнова вимога про визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 30.10.2023 до договору № 058/230/67 від 26.05.2023, укладеної між Відділом капітального будівництва, житлово-комунального господарства, комунального майна Авангардівської селищної ради та товариством з обмеженою відповідальністю «СПК «Флагман».

Згідно з правовим висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Водночас під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, із врахуванням заявлених прокуратурою позовних вимог немайнового характеру у даній справі, приймаючи до уваги правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, господарський суд погоджується із прокуратурою, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача у разу задоволення позовних вимог.

На думку господарського суду, заявлені прокуратурою заходи забезпечення позову є адекватними, співмірними та достатніми для запобігання порушенню прав позивача, дозволять виконати рішення суду в разі задоволення позовних вимог, в той час як відповідні заборони, вжиті судом, на думку господарського суду, не матимуть наслідком втручання в господарську діяльність відповідача.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню заяву Керівника Чорноморської окружної прокуратури про забезпечення позову за вх.№2-320/26 від 19.02.2026 у справі №916/571/26 шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «СПК «Флагман» у межах суми позовних вимог на загальну суму 388 868,94 грн. та накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «СПК «Флагман» у межах ціни позову 388 868,94 грн, лише в межах різниці між сумою ціни позову та арештованих грошових коштів у разі їх недостатності.

При цьому, відсутність доказів на підтвердження наявності у ТОВ «СПК «Флагман» нерухомого майна на праві власності не змінює вказаний висновок, оскільки питання визначення майна належить до повноважень виконавця при виконанні ухвали про забезпечення позову.

Водночас господарський суд також зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141 ГПК України), відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, ст. 137, ст. 140, ст.234 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Заяву Керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області та Відділу капітального будівництва, житлово комунального господарства, комунального майна Авангардівської селищної ради про забезпечення позову за вх.№2-320/26 від 19.02.2026 у справі №916/571/26

задовольнити.

2.Накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «СПК «Флагман» (, 67667, Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Тираспільське шосе, буд. 10) як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать ТОВ «СПК «Флагман» у межах суми позовних вимог на загальну суму 388 868,94 грн.

3.Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «СПК «Флагман» (, 67667, Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Тираспільське шосе, буд. 10) у межах ціни позову 388 868,94 грн, лише в межах різниці між сумою ціни позову та арештованих грошових коштів у разі їх недостатності.

Стягувачем за цією ухвалою є: Чорноморська окружна прокуратура (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. В. Шума, 9/102Н, Код ЄДРПОУ/Умовний код: )

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПК «Флагман» (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Тираспільське шосе, буд. 10, )

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили 20.02.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 20.02.2026.

Суддя Смелянець Ганна Євгенівна