ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 лютого 2026 рокуСправа № 912/1941/24

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Кабакової В.Г., розглянувши у засіданні суду матеріали справи №912/1941/24

про неплатоспроможність боржника - Фізичної особи-підприємця Власенка Сергія Миколайовича, ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Представники

від кредитора (Головного управління ДПС у Кіровоградській області) - Змеул Є.О. в порядку самопредставництва, витяг з ЄДР,

від кредитора ( ОСОБА_1 ) - Шелест Ю.В. адвокат, ордер серії АІ 2087727 від 29.12.2025 (в режимі відеоконференції),

від боржника - участі не брали,

керуючий реструктуризацією боржника арбітражний керуючий Литвиненко С.С. (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 16.09.2024 господарський суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність ФОП Власенка С.М. Ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ФОП Власенка С.М. Ввів процедуру реструктуризації боргів ФОП ОСОБА_2 . Призначив керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Литвиненка С.С. Призначив попереднє судове засідання.

08.11.2024 суд ухвалою за результатами попереднього засідання визнав грошові вимоги кредитора Головного управління ДПС у Кіровоградській області до боржника, призначив засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредитором план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Ухвалою від 16.01.2025 суд закрив провадження у даній справі, припинив дію мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника, припинив повноваження керуючого реструктуризацією боржника - арбітражного керуючого Литвиненка С.С.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 07.08.2025 залишив без змін ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2025.

Постановою від 27.11.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду скасував постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2025 та ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2025 у справі №912/1941/24. Справу №912/1941/24 передав на новий розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвалою від 22.12.2025 суд (суддя Кабакова В.Г.) прийняла справу №912/1941/24 до свого провадження та призначила засідання суду, на якому буде розглянуто схвалений кредитором план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 12.01.2026 о 14:00 год.

30.12.2025 арбітражний керуючий Литвиненко С.С. подав суду заяву про визнання безнадійним та списання податкового боргу ФОП ОСОБА_2 у загальному розмірі 17837573,93 грн.

30.12.2025 ОСОБА_1 подав заяву про грошові вимоги до боржника у справі №912/1941/24 з вимогами визнати вимоги на суму основної заборгованості у розмірі 350 000,00 грн друга черга та суму судового збору у розмірі 4 844,80 грн (позачергово).

Ухвалою від 02.01.2026 суд прийняв заяву ОСОБА_1 про грошові вимоги кредитора до розгляду.

У засіданні суду 12.01.2026 суд оголосив перерву до 10:00 год 04.02.2026 та 04.02.2026 до 10:00 год 18.02.2026.

18.02.2026 у засіданні суду учасники справи інших заяв та клопотань суду не подали.

Так, суд встановив, що Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду здійснює розгляд касаційних скарг у справі №908/1194/24 про неплатоспроможність Фізичної особи-підприємця Халача Олександра Георгійовича, яку передано Верховним Судом з мотивів необхідності формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у судовій практиці наявні різні підходи до питання: чи є визнання податкового боргу безнадійним у розумінні ч. 2 ст. 125 КУзПБ самостійною процесуальною дією у процедурі реструктуризації боргів боржника, чи таке списання можливе виключно після завершення процедури погашення боргів боржника відповідно до вимог Податкового кодексу України та Порядку №220. Крім викладеного, у цій справі потребує вирішення питання щодо порядку визнання податкового боргу безнадійним у процедурі неплатоспроможності фізичної особи, зокрема чи має таке визнання здійснюватися виключно з урахуванням формального критерію часу виникнення податкового боргу, чи також із встановленням добросовісної поведінки боржника, повноти та достовірності відомостей про його майновий стан, а також реальної неможливості погашення відповідних зобов`язань.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне оголосити перерву у засіданні суду на якому буде розглянуто схвалений кредитором план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі, а також з розгляду заяви про визнання безнадійним та списання податкового боргу.

Разом з тим, розглядаючи грошові вимоги ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

За ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів (ч. 4).

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів (ч. 6).

Статтею 133 КУзПБ встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (ч. 2).

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує (ч. 3).

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги (ч. 4).

Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 6).

Суд встановив, що ОСОБА_1 заявив вимоги до боржника з пропуском строку встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Вимоги кредитора ОСОБА_1 обґрунтовані такими обставинами.

03.04.2023 ОСОБА_1 (Позикодавцем) та ОСОБА_2 (Позичальником) уклали Договір позики № 1 (а.с. 109 т. 6), за умовами якого Позикодавець передає Позичальнику грошові кошти у розмірі 350 000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути позику, строк якої становить один календарний рік або до повного виконання договору (п. 1.1., 2.1., 4.1.).

05.04.2023 складено розписку на підтвердження факту отримання грошових коштів ОСОБА_2 у розмірі 350 000,00 грн від ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, ОСОБА_1 заявив грошові вимоги до ОСОБА_2 в сумі 350 000,00 грн.

За результатами розгляду кредиторських вимог, керуючим реструктуризацією боржника, арбітражним керуючим Литвиненком С.С. подано суду та кредитору повідомлення від 07.01.2026, за яким грошові вимоги ОСОБА_1 визнано.

Боржник також визнав заявлені грошові вимоги.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Отже, аналіз норм права дозволяє зробити висновок, про те що спеціальне законодавство про банкрутство визначає особливий порядок розгляду грошових вимог кредитора у процедурі банкрутства шляхом їх визнання (відхилення) внаслідок розгляду по суті.

За приписами ч. 1 ст. 1 КУзПБ кредитором є, зокрема, юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Грошові вимоги ОСОБА_1 підтверджуються Договором позики №1 від 03.04.2023 та розпискою від 05.04.2023 на суму 350 000,00 грн де визначено строк повернення позики - до 01.06.2024.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За приписами ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 640/7558/17 вказано, що "за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику".

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання у боржника виникло перед кредитором та не виконане.

Узгодження сторонами істотних умов договору позики, факт отримання грошових коштів ОСОБА_2 підтверджується змістом розписки та не заперечується боржником. У зв`язку з чим підтверджено правовідносини позики, факт передання боржнику в позику коштів, його зобов`язання повернути кошти кредитору в розмірі 350 000,00 грн.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

З огляду на викладене, строк виконання грошових зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 350 000,00 грн вважається таким, що настав.

Ураховуючи викладене, в результаті дослідження всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що грошові вимоги кредитора ОСОБА_1 підлягають визнанню в сумі 350 000,00 грн, а також 4 844,80 грн судового збору, в такій черговості: судовий збір - позачергово до задоволення вимог кредиторів, вимоги - 350 000,00 грн у другу чергу.

Керуючись ст. 12, 45, 113, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 12, 216, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги до боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) кредитора ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в розмірі 350000,00 грн (друга черга) та 4 844,80 грн судового збору (позачергово до задоволення вимог кредиторів).

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією, арбітражного керуючого Литвиненка С.С. внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення вимог.

3. Оголосити перерву у засіданні суду на якому буде розглянуто схвалений кредитором план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі, а також з розгляду заяви про визнання безнадійним та списання податкового боргу на 23.03.2026 о 14:00 год.

4. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Кіровоградської області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, в залі суд. засідань №204.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

6. Копії ухвали надіслати до електронних кабінетів: кредитору, боржнику, керуючому реструктуризацією, арбітражному керуючому Литвиненку С.С., представнику ОСОБА_1 адвокату Шелест Ю.В.

Повну ухвалу складено 18.02.2026.

Суддя В.Г. Кабакова