РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2026Справа № 910/12479/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/12479/25

за позовом Державного підприємства "Медичні закупівлі України" (Україна, 01601, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7; ідентифікаційний код: 42574629)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойч-Фарм" (Україна, 02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, буд. 21, кім. 506; ідентифікаційний код: 40581739)

про стягнення 1 636 603,69 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Шпінь В.І., довіреність №19 від 18.03.2025;

від відповідача: Долженко Ю.В., довіреність від 10.10.2025.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Медичні закупівлі України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойч-Фарм" (далі - відповідач), у якій просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 1 636 603,69 грн за неналежне виконання умов Договору про закупівлю №09/25-05/2025 від 15.05.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12479/25, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.11.2025.

28.10.2025 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву, який 28.10.2025 зареєстрований в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

29.10.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" відповідь на відзив, яка 29.10.2025 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У підготовче засідання 12.11.2025 з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання позивач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, проте від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі його представника.

У підготовчому засіданні 12.11.2025 судом було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, оголошено перерву до 03.12.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2025, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, позивача було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 910/12479/25 призначено на 03.12.2025.

14.11.2025 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" заперечення щодо відповіді на відзив, які 17.11.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

26.11.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" додаткові пояснення, які 26.11.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У підготовче засідання 03.12.2025 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 03.12.2025 судом було прийнято до розгляду заперечення щодо відповіді на відзив, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.01.2026.

У судове засідання 21.01.2026 з`явились представники сторін.

У судовому засіданні 21.01.2026 судом оголошено перерву до 11.02.2026.

У судове засідання 11.02.2026 з`явились представники сторін.

Представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав суду усні пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував.

У судовому засіданні 11.02.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.2025 за результатами проведення публічної закупівлі № UA-2025-04-02-013741-a між Державним підприємством "Медичні закупівлі України" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дойч-Фарм" (далі - постачальник) було укладено Договір про закупівлю № 09/25-05/2025 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник бере на себе зобов`язання поставити замовнику фармацевтичну продукцію, асортимент, ціна та обсяг якої вказується в специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору, а замовник прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з пунктом 2.1 Договору поставка продукції здійснюється відповідно до Incoterms 2020.

Відповідно до п. 3.1 Договору його загальна ціна й ціна за одиницю продукції вказується в специфікації (Додаток № 1) та складає 16 366 036,85 грн з ПДВ.

Пунктом 4 Додатку № 1 до Договору встановлено обов`язок постачальника відповідно до пункту 4.1 Договору здійснити поставку продукції у строк до 01.12.2025 включно.

Відповідно до п. 5.1 Договору постачальник не менше ніж за 14 робочих днів до дати запланованої відправки продукції в пункт призначення зобов`язаний надати замовнику засобами електронної пошти та/або шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті постачальника, створеному в інформаційно-аналітичній системі замовника, у порядку, визначеному цим договором, скановані копії документів, зокрема реєстраційного посвідчення та усіх наявних вкладок до нього (за наявності), яке видається Міністерством охорони здоров`я України (далі - Міністерство) для кожного виду продукції, що постачається, а у випадку, коли незареєстрована продукція може ввозитись на митну територію України в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством - документ, що підтверджує реєстрацію продукції у Сполучених Штатах Америки, Швейцарській Конфедерації, Японії, Австралії, Канаді, або реєстрацію компетентним органом Європейського Союзу за централізованою процедурою та застосування на території однієї з таких країн.

У підпункті 7.1.1 Договору сторони погодили, що в разі, якщо на дату укладення цього правочину продукція є незареєстрованою в Україні та не має реєстраційного посвідчення, свідоцтва про державну реєстрацію (крім випадку, коли незареєстрована продукція може ввозитись на митну територію України в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством), постачальник зобов`язується належним чином зареєструвати продукцію в Україні та на підтвердження цього не пізніше ніж протягом 90 календарних днів з дати укладення договору (або не пізніше строку, передбаченого в пункті 5.1 Договору, якщо цей строк настане раніше) надати замовнику засобами електронної пошти та/або шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті постачальника, створеному в інформаційно-аналітичній системі замовника, у порядку, визначеному цим договором, скановану копію реєстраційного посвідчення, яке видається Міністерством для кожного виду продукції, що постачається або копії інших документів, що підтверджують реєстрацію лікарського засобу в Україні.

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що в разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, що виникають з цього правочину, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.

На виконання умов Договору позивачем було здійснено попередню оплату товару в розмірі 16 366 036,85 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції №10200 від 27.05.2025.

Позивач звернувся до відповідача з Претензією №05/3473-09/2025 від 03.09.2025 про сплату неустойки в розмірі 1 636 603,69 грн.

З огляду на порушення відповідачем умов Договору в частині своєчасного надання копії реєстраційного посвідчення продукції, що постачається, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь штраф у розмірі 1636603,69 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами Договору передбачено, зокрема, обов`язок відповідача належним чином зареєструвати продукцію в Україні та на підтвердження цього не пізніше ніж протягом 90 календарних днів з дати укладення договору надати позивачеві скановану копію реєстраційного посвідчення, яке видається Міністерством для кожного виду продукції, що постачається, або копії інших документів, що підтверджують реєстрацію лікарського засобу в Україні.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів надання відповідачем позивачеві у встановлений Договором строк сканованих копій документів, зокрема декларації відповідності продукції встановленим в Україні вимогам до такого класу продукції та сертифікату відповідності продукції встановленим в Україні вимогам, виданий акредитованим органом з оцінки відповідності, суд дійшов висновку про необхідність розрахунку 90-денного строку саме з дати укладення Договору.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відтак обов`язок з надання документів у порядку п. 7.1.1 Договору мав бути виконаний відповідачем до 13.08.2025 включно.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Факт ненадання копії реєстраційного посвідчення або копії інших документів, що підтверджують реєстрацію лікарського засобу в Україні, у встановлений Договором строк відповідачем не заперечується, доказів на спростування вказаної обставини ним не надано.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За приписами частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 8.3.1 Договору встановлено, що в разі недотримання постачальником вимог підпунктів 7.1.1, 7.1.1.1, 7.1.2 пункту 7.1 цього договору, з постачальника крім пені та/або штрафу, зазначених у пункті 8.2 договору, стягується штраф у розмірі 10 відсотків від загальної ціни договору, вказаної у специфікації (Додаток №1).

Заперечуючи проти нарахування штрафу, відповідач зазначає про відсутність в його діях вини щодо своєчасного надання реєстраційного посвідчення, оскільки він своєчасно звернувся із відповідною заявою для проведення експертизи в установленому порядку, що підтверджується листом-прийняттям заяви на проведення державної реєстрації лікарського засобу Бендамустину гідрохлорид для ін`єкцій. Дата надходження заяви - 16.06.2025.

Відповідач зазначає, що відповідно до п. 23-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2005 № 376 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів і розмірів збору за їх державну реєстрацію (перереєстрацію)" строк перевірки реєстраційних матеріалів лікарського засобу на їх автентичність, який закуповується особою, уповноваженою на здійснення закупівель у сфері охорони здоров`я, що подається на державну реєстрацію після визначення переможця процедури закупівлі, щодо якого надано копію документа, засвідчену підписом заявника або уповноваженого ним представника, що підтверджує визначення переможця процедури закупівлі, та прийняття рішення про державну реєстрацію або відмову в державній реєстрації такого лікарського засобу сумарно не може перевищувати 30 календарних днів.

Відповідач листом №1292 від 07.08.2025 звернувся до позивача, в якому повідомив, що процедура реєстрації препарату з незалежних від нього причин затримується та просив продовжити термін надання копії такого посвідчення, однак позивач відмовив в погодженні нових термінів надання копії реєстраційного посвідчення.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

При укладенні Договору відповідач був обізнаний щодо необхідності подання у 90-денний строк реєстраційного посвідчення на продукцію, а також повинен був усвідомлювати всі ризики настання несприятливих обставин, у разі неналежного виконання вказаної умови Договору.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що за його практичним досвідом отримання посвідчення на медичний препарат в середньому займає близько 4-6 місяців. Жодного випадку отримання посвідчення у встановлений законодавством строк у 30 днів не було.

Відтак відповідач, усвідомлюючи надмірну тривалість процесу реєстрації препарату, шляхом власного волевиявлення зобов`язався надати реєстраційне посвідчення у встановлений Договором строк та прийняв настання відповідних несприятливих для нього наслідків, що передбачені Договором у разі порушення його умов.

Суд також зазначає, що відповідач звернувся із заявою на проведення державної реєстрації лікарського засобу лише 16.06.2025, тобто через місяць після початку перебігу строку на реєстрацію.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення умов Договору.

Наданий позивачем розрахунок штрафу є правильним.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 1 636 603,69 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойч-Фарм" (Україна, 02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, буд. 21, кім. 506; ідентифікаційний код: 40581739) на користь Державного підприємства "Медичні закупівлі України" (Україна, 01601, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7; ідентифікаційний код: 42574629) штраф у розмірі 1 636 603 (один мільйон шістсот тридцять шість тисяч шістсот три) грн 69 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 19 639 (дев`ятнадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн 25 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.02.2026.

Суддя О.В. Нечай