ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.02.2026м. ДніпроСправа № 904/5879/23

Суддя Красота О.І., розглянувши заяву Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету" про розстрочення виконання рішення суду

У справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу

Представники:

від Позивача (Стягувача): Юріна О.О., дов. № 155 від 30.12.2025;

від Відповідача (Заявника, Боржника): не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 позов задоволено частково; стягнуто з Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основний борг у розмірі 167 247,41 грн., пеню у розмірі 64 437,58 грн., 3% річних у розмірі 10 822,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 57 119,96 грн., судовий збір у розмірі 4 368,78 грн.; в решті позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2025:

- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 у справі № 904/5879/23 задоволено;

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 у справі № 904/5879/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 64 437,58 грн. скасовано;

- постановлено в цій частині нове рішення:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ задовольнити повністю;

стягнути з Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету" (49010, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 95, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 167 247,41 грн., пеню у розмірі 128 875,16 грн., 3% річних у розмірі 10 822,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 57 119,96 грн., судовий збір у розмірі 4 368,78 грн.;

стягнути з Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету" (49010, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 95, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ ВП 00727877) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код в ) судовий збір у розмірі 3220,80 грн. за подання апеляційної скарги;

- доручено Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази по справі.

15.12.2025 на виконання вищевказаних рішення та постанови судом видано накази.

18.12.2025 від Відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду, в якій він просив суд:

- розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області строком на 12 місяців рівними щомісячними платежами;

- визначити графік погашення заборгованості відповідно до розміру платежів, встановлених судом.

Листом за № 904/5879/23/43576/25 від 19.12.2025 суд повідомив Відповідача про те, що у зв`язку із знаходженням судді Красоти О.І. у відпустці питання щодо прийняття до розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду буде вирішено після виходу судді Красоти О.І. з відпустки.

Ухвалою суду від 12.01.2026 повернуто Дніпровському державному аграрно-економічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету" без розгляду заяву за № 339 від 18.12.2025 про розстрочення виконання рішення суду з доданими до неї документами.

16.01.2026 від Відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду, в якій він просив суд:

- розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області строком на 12 місяців рівними щомісячними платежами;

- визначити графік погашення заборгованості відповідно до розміру платежів, встановлених судом.

Ухвалою суду від 21.01.2026 призначено розгляд заяви про розстрочення виконання рішення суду у судовому засіданні на 06.02.2026 о 14:00 год.

02.02.2026 від Позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 06.02.2026 о 14:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Крім того, Позивач просив суд проводити всі інші судові засідання в режимі відеоконференції.

03.02.2026 від Позивача надійшли заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, в яких він просив суд у задоволенні цієї заяви відмовити.

Ухвалою суду від 05.02.2026 заяву Позивача в частині проведення судового засідання 06.02.2026 о 14:00 год. за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання у справі, призначене на 06.02.2026 о 14:00 год., вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

05.02.2026 від Відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності його представника, про дату, час та місце судового засідання Відповідач повідомлений належним чином, заперечень проти розгляду справи за наявними у матеріалах справи документами не має.

Водночас, судове засідання, призначене на 06.02.2026 о 14:00 год., не відбулось у зв`язку із відсутністю електропостачання у Господарського суду Дніпропетровської області, про що складено акт № 12/26.

Ухвалою суду від 17.02.2026 призначено розгляд заяви про розстрочення виконання рішення суду у судовому засіданні на 20.02.2026 о 12:00 год. та вирішено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Представник Позивача (Стягувача) у судовому засіданні 20.02.2026 (в режимі відеоконференції) заперечував проти заяви про розстрочення виконання рішення суду та просив суд у її задоволенні відмовити.

Відповідач (Заявник, Боржник) у судове засідання 20.02.2026 не з`явився, 19.02.2026 від нього надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності його представника, про дату, час та місце судового засідання Відповідач повідомлений належним чином, заперечень проти розгляду справи за наявними у матеріалах справи документами не має.

Відповідно до ч. 9 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.02.2026 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача (Стягувача), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду на підставі такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд бере до уваги те, що п. 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

За змістом ст. 331 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Із зазначеного вбачається, що Господарський процесуальний кодекс України не містить конкретних підстав та застережень відстрочки чи розстрочки, а лише встановлює критерії, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

У зв`язку з тим, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання розстрочки виконання судового рішення.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21 зазначено, що при вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 5019/1121/12.

До того ж, вирішуючи питання розстрочення виконання рішення, суд має дотримуватись балансу інтересів сторін на основі поданих сторонами доказів. Тобто, повинні досліджуватись та оцінюватись доводи і заперечення сторін та докази, подані кожною із сторін, а також дотримуватись розумного строку розстрочення.

Подібний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми і національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача і боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатись законним та справедливим.

До того ж, у судових актах повинні бути наведені мотиви задоволення такої заяви про розстрочку з посиланням на відповідні документи. Натомість, посилання в судових актах лише на норми ст. 331 ГПК України не може слугувати обґрунтуванням вимоги.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача, так і заперечення відповідача, а також дотримуватись розумно встановленого строку розстрочки.

Відповідач зазначає, що є бюджетною установою, яка здійснює освітню діяльність та фінансується виключно в межах затверджених бюджетних асигнувань. Видатки закладу мають цільовий характер і спрямовані, зокрема на забезпечення безперервного освітнього процесу, оплату праці працівників та сплату обов`язкових платежів. Одноразове виконання рішення суду у повному обсязі є об`єктивно неможливим та може призвести до порушення стабільної роботи закладу освіти, у т.ч. негативно вплинути на організацію освітнього процесу. Водночас, Відповідач не ухиляється від виконання судового рішення та вживає заходів для його реального виконання, з урахуванням фінансових можливостей.

Проте, додані до заяви Кошторис на 2025 рік, План використання бюджетних коштів на 2025 рік, Помісячний план використання бюджетних коштів на 2025 рік, План асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2025 рік, Зведення показників спеціального фонду кошторису 2025 рік стосуються 2025 року, водночас, заява про розстрочення виконання рішення суду подана до суду у 2026 році і до неї не додано належних доказів, які б підтверджували наявність обставин фінансової неспроможності Відповідача у 2026 році для одночасного та повного виконання судового рішення.

Крім того, Відповідачем не доведено й дійсність намірів виконання рішення суду у справі № 904/5879/23. Судом першої інстанції було ухвалено рішення 29.04.2024, судом апеляційної інстанції 12.11.2025 було змінено рішення суду першої інстанції лише в частині суми пені, що підлягає стягненню, однак за період з квітня 2024 року по січень 2026 року (час подачі заяви про розстрочення) Відповідачем не було здійснено повної/часткової оплати боргу за рішенням суду у справі № 904/5879/23.

Вказані дії Відповідача у сукупності останніх фактично вказують на ознаки навмисного затягування ним погашення заборгованості за рішенням суду.

Враховуючи вищенаведені міжнародно-правові норми захисту порушених прав, вимоги національного законодавства, обставини справи, суд вважає, що заява про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232-235, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету" про розстрочення виконання рішення суду у справі № 904/5879/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 20.02.2026 та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота

Повна ухвала складена

20.02.2026