РІШЕННЯ

м. Київ

19.02.2026Справа № 910/122/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами справу №910/122/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ АГРО» (17600, Чернігівська обл., Варвинський р-н, селище міського типу Варва, вулиця Зарічна, будинок 3А; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявська-Капітал» (04116, місто Київ, вул.Шулявська, будинок 7; ) про стягнення грошових коштів,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення інфляційних втрат, відсотків річних та пені у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання грошового зобов`язання за договором поставки.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 07.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ АГРО» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шулявська-Капітал» (покупець) укладено Договір поставки №0711/23-1 (далі - Договір).

2.2. ТОВ «ІСТ АГРО» на виконання умов Договору здійснило поставку товару ТОВ «Шулявська-Капітал» відповідно до видаткових накладних: №118 від 09.11.2023 на суму 1 030 475,32 грн з ПДВ; №120 від 13.11.2023 на суму 1 418 997,07 грн з ПДВ; №121 від 14.11.2023 на суму 413 801,73 грн з ПДВ; №125 від 17.11.2023 на суму 694 725,54 грн з ПДВ; №126 від 18.11.2023 на суму 212 746,86 грн з ПДВ.

2.3. ТОВ «Шулявська-Капітал» здійснило часткову оплату поставленого товару відповідно до платіжних інструкцій в національній валюті: від 09.11.2023: № 446491954 на суму 500 000,00 грн, № 446491951 на суму 885 000,00 грн; від 10.11.2023: № на суму 70 000,00 грн, № на суму 350 000,00 грн; від 13.11.2023 № на суму 1 600 000,00 грн, від 17.11.2023 № на суму 719 298,00 грн, від 16.08.2024 № на суму 200 000,00 грн, від 19.08.2024 № на суму 100 701,72 грн.

2.4. ТОВ «ІСТ АГРО», у зв`язку з неповним виконанням умов Договору в частині оплати, звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявська-Капітал» 473 366,11 грн, з яких: 357 341,13 грн - основна заборгованість, 38 516,95 грн - інфляційні втрати, 69 783,66 грн - пеня, 7 724,37 грн - три проценти річних.

2.5. Господарським судом міста Києва розглянуто позов ТОВ «ІСТ АГРО» в межах провадження у справі № 910/3209/25 та прийнято рішення від 17.07.2025, яким позов задоволено та стягнуто з ТОВ «Шулявська-Капітал» на користь ТОВ «ІСТ АГРО» 357 341,13 грн основної заборгованості, 38 516,95 грн інфляційних втрат, 69 783,66 грн пені, 7 724,37 грн трьох процентів річних та 5 680,39 грн судового збору.

2.6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 у справі №910/3209/25 залишено без змін.

2.7. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельниченком Костянтином Павловичем винесено постанову від 04.12.2025 про відкриття виконавчого провадження №79749945 щодо виконання рішення у справі №910/3209/25 від 17.07.2025.

2.8. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельниченком Костянтином Павловичем відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №1183 від 05.12.2025 (174 014,15 грн) та №1193 від 09.12.2025 (305 032,35 грн) перераховано на користь ТОВ «ІСТ АГРО» грошові кошти у сумі 479 046,50 грн.

2.9. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельниченком Костянтином Павловичем, керуючись пунктом 9 частини 1 статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову від 09.12.2025 про закінчення виконавчого провадження №79749945.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

3.1 Предметом даного позову є позовні вимоги про стягнення 81 656,04 грн пені, 7 902,20 грн трьох процентів річних та 20 087,98 інфляційних втрат.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 530, 549, 610, 625 Цивільного кодексу України.

3.3. Фактичними підставами позову є порушення строку виконання грошового зобов`язання за Договором поставки.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач не надав відзив на позовну заяву.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення ухвали.

5.2. Відповідно до повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвалу суду про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача 08.01.2026 о 18 год. 30 хв.

5.3. Отже, у строк до 26.01.2026 включно відповідач мав подати до суду відзив на позовну заяву/клопотання про продовження строку на подання відзиву.

5.4. Суд зазначає, що станом на день прийняття рішення судом, ні відзив, ні відповідне клопотання від відповідача до суду не надходили.

5.5. Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

5.6. Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

5.7. За наведених обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушено відповідачем своє грошове зобов`язання перед позивачем, взяте відповідно до Договору поставки?

- Чи правильно здійснено позивачем розрахунок пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь питання, а відповідач протилежне.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ЗАБОРГОВАНОСТІ.

7.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

7.2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

7.3. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

7.4. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.5. Відповідно до умов Договору постачальник зобов`язується в строки, визначені Договором, поставити кукурудза врожаю 2023 року, а покупець зобов`язується отримати зазначений вище товар та оплатити ціну.

7.6. Підпунктом 10. Договору визначено, що оплата вартості товару здійснюється в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківській рахунок постачальника наступним чином:

- 86% вартості товару, зазначеного в видатковій накладній, після його завантаження на автотранспорт в місці поставки та отримання покупцем скан-копії наступних документів, підписаних уповноваженою особою:

Договору, підписаного уповноваженою особою постачальника та завіреного печаткою (за наявності);

рахунку-фактури;

видаткової накладної;

сертифікат якості на кожну партію товару (в разі наявності);

- 14% поставленої партії товару, протягом 3 банківських днів з дня реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та отримання покупцем оригіналу наступних документів:

Договору;

рахунку-фактури;

видаткової накладної;

сертифікату якості на кожну партію товару (в разі наявності).

7.7. Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

7.8. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 у справі №910/3209/25 встановлено наступні обставини, які мають значення для вирішення спору у справі №910/122/26.

7.8.1. На виконання умов вказаного правочину (Договору поставки) та специфікацій Товариство (позивач) поставило, а Підприємство (відповідач) - прийняло без жодних заперечень і зауважень зазначений товар (товар поставлений за Договором) на загальну суму 4 782 340, 85 грн.

7.8.2. На виконання умов договору та вимог податкового законодавства позивач склав і подав на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений законом строк податкові накладні: від 9 листопада 2023 року: № 1 на суму ПДВ 126 549,60 грн, № 2 на суму ПДВ 43 538,12 грн, від 10 листопада 2023 року № 3 на суму ПДВ 80 692,76 грн, від 13 листопада 2023 року № 5 на суму ПДВ 174 262,80 грн, від 14 листопада 2023 року № 4 на суму ПДВ 50 817,76 грн, від 17 листопада 2023 року № 13 на суму ПДВ 85 317,17 грн, від 18 листопада 2023 року № 14 на суму ПДВ 26 126,81 грн. Вказані податкові накладні прийняті контролюючим органом і зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних квитанцій.

7.8.3. Позивач у встановленому договором порядку виставив відповідачу рахунки на оплату: від 9 листопада 2023 року № 57 на сум 1 974 998,70 грн, від 13 листопада 2023 року № 58 на суму 1 974 998,70 грн, від 16 листопада 2023 року: № 59 на суму 819 999,72 грн, № 1 на суму 1 229 999,58 грн. Належні копії вказаних рахунків наявні в матеріалах справи.

7.8.4. Підприємство (відповідач) сплатило позивачу за поставлений останнім товар 4 424 999,72 грн.

7.9. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.10. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 ЦК України).

7.11. Отже, на час ухвалення рішення у справі №910/3209/25 у відповідача було наявне грошове зобов`язання перед позивачем у розмірі 357 341,13 грн, строк виконання якого настав, однак зобов`язання було виконане з порушенням строків та в межах виконавчого провадження. Фактичне поновлення прав позивача на отримання оплату за товар відбулось в дні виконання платіжних інструкцій приватного виконавця з перерахування грошових коштів на користь позивача.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ПЕНІ.

8.1. З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення 81 656,04 грн пені за періоди з 14.03.2025 по 05.09.2025/09.12.2025.

8.2. З рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 у справі №910/3209/25 вбачається, що була задоволена вимога про стягнення з відповідача 69 783,66 грн пені, нарахованої на суму основного боргу за кожною видатковою накладною окремо за загальний період прострочення з 6 серпня 2024 року по 13 березня 2025 року.

8.3. Цивільним законодавством передбачено забезпечення зобов`язання, зокрема неустойкою.

8.4. Частина 1 статті 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

8.5. Частина 3 статті 549 ЦК України дає визначення пені, а саме: пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

8.6. Водночас, договірні відносини між сторонами також мають характер господарських, а тому на них поширюється дія Господарського кодексу України, чинного на час спірних правовідносин.

8.7. Господарський кодекс України класифікує пеню як штрафну санкцію, а саме: штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 ГК України).

8.8. Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

8.9. Підпунктом 11.3 Договору встановлено, що у випадку прострочення оплати товару, що фактично був поставлений постачальником, покупець сплачує господарські штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що нараховується на суму боргу за весь період прострочення оплати.

8.10. Питання визначення іншого строку нарахування пені, ніж визначеного частиною 6 статті 232 ГК України, була предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 911/952/22.

8.11. Велика Палата Верховного Суду робить висновок, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців (постанова від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22).

8.12. Підпункт 11.3 Договору визначає інший строк нарахування пені, а саме: за весь період прострочення оплати.

8.13. Отже, Договором визначено інший строк нарахування пені, ніж визначений частиною 6 статті 232 ГК України.

8.14. Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

8.15. Суд зазначає, що пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання, а день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

8.16. Вказана позиція корелюється з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17 та від 08.05.2019 у справі № 910/9078/18.

8.17. Поновлення прав позивач на отримання оплати за поставлений товар відбулось 05.12.2025 та 09.12.2025, коли були виконані платіжні інструкції приватного виконавця, однак позивач включає дні виконання платіжних інструкцій в розрахунок пені.

8.18. Суд, у зв`язку з наведеною вище обставиною, здійснив перерахунок пені на суму встановленої заборгованості у розмірі 357 341,13 грн.

8.19. Враховуючи наведене, результат перерахунку, суд дійшов висновку про обґрунтованість пені у розмірі 81 352,53 грн.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ ТА 3% РІЧНИХ.

9.1. З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення 7 902,20 грн 3% річних за періоди з 14.03.2025 по 05.09.2025/09.12.2025, а також 20 087,98 грн інфляційних втрат за період з березня по листопад 2025 року.

9.2. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

9.3. Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань.

9.4. Суд здійснив перерахунок 3% з урахуванням дат виконання платіжних інструкцій приватного виконавця та встановленої заборгованості у розмірі 357 341,13 грн.

9.5. Враховуючи наведене, результат перерахунку, суд дійшов висновку про обґрунтованість 3% річних у розмірі 7 872,82 грн, а також інфляційних втрат у розмірі 20 087,98 грн.

10. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЧАСТКОВЕ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ

10.1. Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

10.2. Частинами 3-4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

10.3. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

10.4. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).

10.5. Враховуючи висновки суду по встановленим обставинам, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

11. СУДОВІ ВИТРАТИ.

11. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір у розмірі 2 654,32 грн покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявська-Капітал» (04116, місто Київ, вул.Шулявська, будинок 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ АГРО» (17600, Чернігівська обл., Варвинський р-н, селище міського типу Варва, вулиця Зарічна, будинок 3А; ) 81 352,53 грн пені, 7 872,82 грн трьох процентів річних, 20 087,98 грн інфляційних втрат та витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 654,32 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.02.2026

Суддя Ігор Курдельчук