РІШЕННЯ

16 лютого 2026 року м. ТернопільСправа № 921/609/25

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

за участі секретаря судового засідання Баб`юка А.В.

розглянув справу

за позовом Керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області (вул. Міцкевича, 10А, м. Бучач, Тернопільська область, 48400)

в інтересах держави в особі Монастириської міської ради (вул. Шевченка, 19, м. Монастириська, Чортківський район, Тернопільська область, 48301)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" (вул. Бандери Степана, буд. 31, м. Івано - Франківськ, Івано - Франківська область, 76014)

про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку.

За участі від:

прокуратури - Безкоровайна О.А.

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

Зміст позовних вимог.

Керівник Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом, в інтересах держави в особі Монастириської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" про:

- припинення шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0105, загальною площею 44,6772 га, розташованої в межах населеного пункту села Нова Гута на території Монастириської міської територіальної громади Чортківського району (колишньої Горішньослобідської сільської ради, Монастириського району, Тернопільської області), укладеного 31.05.2018 між Горішньослобідською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна", інше речове право - право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.06.2018, номер запису про інше речове право - 26552963;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" повернути у володіння та користування Монастириської міської ради земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0105, загальною площею 44,6772 га, розташованої в межах населеного пункту села Нова Гута на території Монастириської міської територіальної громади Чортківського району.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не використовує земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0105 за цільовим призначенням та систематично не сплачує орендну плату відповідно до умов договору оренди, що є підставою для розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Оскільки Монастириською міською радою як органом, уповноваженим на здійснення захисту порушених прав у спірних правовідносинах, не вжито відповідних заходів, прокуратура звернулася з цим позовом до суду.

Позиція позивача - Монастириської міської ради.

Від Монастириської міської ради заперечень щодо заявленого прокурором позову не надходило.

Позиція відповідача.

Відповідач участі уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 17.10.2025 (про відкриття провадження у справі) строк не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст. 178 ГПК України.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 17.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/609/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.11.2025, в якому оголошувалась перерва до 08.12.2025.

Ухвалами суду від 08.12.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 15.01.2026.

Надалі, ухвалою суду від 15.01.2026 закрито підготовче провадження по справі №921/609/25 та призначено її до розгляду по суті на 16.02.2026.

Прокурором в судовому засіданні 16.02.2026 підтримано позовні вимоги.

Позивач явку представника в судове засідання 16.02.2026 не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач явку повноважного представника в жодне з судових засідань не забезпечив, відзиву на позов не надав.

Згідно з відповіддю №1898144 від 16.10.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" є: 76014, Івано - Франківська область, м. Івано - Франківськ, вул. Бандери Степана, буд. 31.

Вказана адреса відповідача зазначена позивачем у тексті позовної заяви.

Згідно з відповідями №2013756 від 17.11.2025 та №2100096 від 08.12.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" є та сама адреса: 76014, Івано - Франківська область, м. Івано - Франківськ, вул. Бандери Степана, буд. 31.

Рекомендовані повідомлення, якими на вказану адресу відповідача направлялась судова кореспонденція у даній справі, зокрема ухвали від 17.10.2025, від 17.11.2025, від 08.12.2025, повернулись на адресу суду без вручення адресату, з довідками підприємства зв`язку "Укрпошта": "адресат відсутній за вказаною адресою".

У відповідях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованих щодо відповідача також зазначено, що керівником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" є ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рекомендовані повідомлення, якими на зазначену вище адресу керівника відповідача направлялись копії ухвал від 17.11.2025, 08.12.2025, 15.01.2026 повернулись на адресу суду без вручення адресату, з довідками підприємства зв`язку "Укрпошта": "адресат відсутній".

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 ГПК України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ч. 11 ст. 242 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 3, 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Не перебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.03.2018, винесеній по справі №911/1163/17.

Направлення процесуальних документів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасників справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених документів перебуває поза межами контролю суду. Подібний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 №911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-5, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та інших судових актах.

Наведене вказує про обізнаність відповідача про розгляд Господарським судом Тернопільської області даної справи.

За даними програми "Діловодство спеціалізованого суду", копія ухвали суду від 15.01.2026 (якою відповідач повідомлявся про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті) направлялась на юридичну адресу відповідача поштовим відправленням із штрихкодовим ідентифікатором R01 та за даними відстеження, отриманих із інтернет ресурсу за адресою https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, таке поштове відправлення вручено адресату 23.01.2026.

Присвоєння поштовому відправленню штрихкодового ідентифікатора надає споживачу поштових послуг можливість відслідковувати в системі АСРК поштове відправлення та отримувати інформацію через інтернет на офіційному сайті АТ Укрпошта (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №925/418/20).

Наведене вказує, що відповідачу відомі дата, час та місце проведення розгляду справи за його участі.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 9 ст.165, ч. 2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами справи.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

16.02.2026 суд ухвалив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

31.05.2018 між Горішньослобідською сільською радою (надалі - орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хорс агро Україна» (надалі - орендарем) укладено договір оренди землі (надалі - договір оренди), згідно з п. 1.1 якого орендодавець, на підставі протоколу земельних торгів № 3 (22856) від 31.05.2018 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах населеного пункту села Нова Гута на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Відповідно до п. 2.1 договору оренди в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 44,6772 гектарів, у тому числі: 44,6772 та багаторічних насаджень.

Кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:0105 (п. 2.2 договору оренди).

Згідно з п. 2.3, п. 2.4 договору оренди категорія земель: землі сільськогосподарського призначення. Код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У п. 2.6 договору оренди зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на базовий податковий (звітний) період становить 319644,11 грн і підлягає щорічній індексації.

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 договору оренди договір укладено на строк 10 років. Право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту його державної реєстрації відповідно до закону.

Згідно з п. 4.1 договору оренди плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на земельних торгах згідно з протоколом земельних торгів № 3 (22856) від 31.05.2018 у розмірі річної орендної плати 10,1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки чинної на базовий податковий (звітний) період, що становить 32284,05 грн без ПДВ, за перший рік підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на р/р 0385, одержувач коштів УК у Монастир.р-ні/с. Горішля Слобідка/18010600, банк одержувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код 37382571, МФО 838012.

У п. 4.1.1 договору оренди зазначено, що нормативна грошова оцінка застосовується з урахуванням коефіцієнта індексації відповідно до вимог чинного законодавства. У разі зміни коефіцієнтів індексації відповідно до вимог чинного законодавства до застосування підлягають коефіцієнти індексації чинні на початок бюджетного періоду (календарного року) без внесення змін та доповнень до даного договору.

Згідно з п. 4.2 договору оренди базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. У разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства до застосовування для розрахунку орендної плати підлягає нова нормативна грошова оцінка земельної ділянки чинна на початок поточного бюджетного періоду (календарного року) без внесення змін та доповнення до даного Договору.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами (п. 4.3 договору оренди).

У п. 4.4 договору оренди обумовлено, що починаючи з наступного року орендна плата вноситься орендарем у такі строки: щомісячно рівними частинами в розмірі 1/12 річної суми до 30 числа місяця, наступного за звітним, встановлена п. 4.1. та п. 4.2. договору.

Згідно з п. 5.1, п. 5.2 договору оренди земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 5.3, п. 5.4 договору оренди орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Орендована земельна ділянка повинна використовуватись способами, що не суперечать екологічним вимогам, не допускати забруднення радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, захищати її від водної та вітрової ерозії, дотримуватись вимог законодавства про охорону довкілля. Господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

У п. 7.1 договору оренди зазначено, що після припинення дії договору орендар протягом 3-х робочих днів повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

У разі дострокового припинення цього договору за ініціативи орендодавця земельної ділянки, орендодавець не відшкодовує орендарю витрати за набуття земельної ділянки та збитки, які понесе орендар внаслідок дострокового припинення договору оренди землі (п. 7.2 договору оренди).

Відповідно до п. 8.1 договору на орендовану земельну ділянку встановлено наступні обмеження: охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи 3,5492 га; зміна цільового призначення земельної ділянки на весь строк дії договору.

Згідно з п. 9.1.1 договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема: використання земельної ділянки у відповідності із цільовим призначенням згідно з цим договором; дотримання екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного і природоохоронного законодавства України, державних стандартів, норм і правил; своєчасного та повного внесення орендної плати.

Орендодавець має право здійснювати контроль за виконанням умов цього договору з боку орендаря (п. 9.1.2 договору оренди).

Відповідно до п. 9.2.2 договору оренди орендодавець зобов`язаний вимагати відповідно до законодавства від орендаря збереження родючості грунтів, шляхом перевірки не рідше ніж один раз на три роки стану орендованої земельної ділянки на відповідність показникам агрохімічного паспорта земельної ділянки.

Пунктом 9.4 договору оренди передбачені обов`язки орендаря, зокрема:

здійснити державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку протягом 14 робочих днів з дня підписання договору, та протягом 3-х робочих днів, починаючи з дня державної реєстрації права оренди, надати орендодавцю 1 (один) екземпляр договору (п. 9.4.1);

протягом 1 (одного) року з дня державної реєстрації права оренди в установленому законодавством порядку приступити до користування орендованої земельної ділянки відповідно до умов договору (п. 9.4.2);

дотримуватись встановлених щодо об`єкта оренди обмежень в обсязі, передбаченому договором та чинним законодавством України (п. 9.4.3);

використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного, екологічного законодавства, законодавства про охорону довкілля, державних стандартів, норм і правил. Не допускати, під час здійснення господарської діяльності, забруднення земельної ділянки радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, захищаючи її від водної та вітрової ерозії (п. 9.4.5);

своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату (п. 9.4.6);

у разі зміни Методики та Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення протягом 1 року здійснити всі передбачені законодавством заходи, спрямовані на внесення змін до договору оренди щодо нормативної грошової оцінки та орендної плати (п. 9.4.7);

самостійно, щорічно обчислювати орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та, враховуючи вимоги п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (п. 9.4.8);

після закінчення строку договору повернути земельну ділянку орендодавцю в належному стані в порядку, встановленому договором (п. 9.4.11).

Відповідно до п. 12.2 договору оренди дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря/ смерті фізичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п. 12.3 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, несплати, несвоєчасної або неповної сплати орендарем орендної плати, а також з інших підстав визначених чинним законодавством України.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п. 12.4 договору оренди).

У п. 15.1 договору оренди зазначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону.

Керуючись ст. 25, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», відповідно до ст. 104, 105, 107 Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ч. 4 ст. 31 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419, п.7 Розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879, ч.4 ст.3 Розділу XIV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, Монастириською міською радою Тернопільської області прийнято рішення №9 від 10.01.2019 «Про початок реорганізації Гончарівської, Горішньослобідської, Дубенківської, Ковалівської, Комарівської, Криницької сільських рад шляхом приєднання до Монастириської міської ради».

Рішенням №9 від 10.01.2019 Монастириською міською радою вирішено почати процедуру реорганізації шляхом приєднання до Монастириської міської ради (; місцезнаходження: вул. Шевченка 19, м. Монастириська, Тернопільської області, 48300), зокрема Горішньослобідської сільської ради (; місцезнаходження: с. Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області 48315). Реорганізацію завершити у строк до 31.03.2019 (п. 1, п. 1.2).

Згідно з п. 2 рішення Монастириська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків, зокрема Горішньослобідської сільської ради.

Відповідно до інформації Витягу №420173076 від 28.03.2025 з Державного реєстру речових прав, земельна ділянка площею 44,6772 га з кадастровим номером :03:001:0105 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242) зареєстрована на праві комунальної власності за Монастириською міською радою 26.03.2025 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-VI від 06.09.2012.

Витяг №420172948 від 28.03.2025 з Державного реєстру речових прав містить інформацію про те, що 05.06.2018 до реєстру внесено запис 26552963 про інше речове право - право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" вказаною земельною ділянкою строком 10 років, на підставі договору від 31.05.2018.

У адресованому Монастириському відділу Бучацької окружної прокуратури листі №1709/5/19-00-04-01-01 від 08.04.2025 Головне управління ДПС у Тернопільській області повідомлено наступну інформацію:

- згідно даних ІКС «Податковий блок» по ТОВ «Хорс агро Україна» () станом на 01.04.2025 податковий борг по коду платежу 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» по Монастириській територіальній громаді (UA0061998) складає 31600,39 грн;

- податковий борг виник 02.03.2022 внаслідок несплати задекларованих податкових зобов`язань згідно граничних строків сплати в березні 4697,03 грн, в травні 5380,68 грн, в червні 2690,34 грн, в серпні 5380,68 грн, в вересні 2690,34 грн, в жовтні 2690,34 грн, в листопаді 2690,34 грн, в грудні 2690,34 грн та станом на 01.01.2023 становив 28910,09 грн. В січні 2023 року податковий борг зріс за рахунок несплати задекларованих податкових зобов`язань в сумі 2690,30 грн і станом на 01.02.2023 та й на 01.04.2025 становить 31600,39 грн;

- впродовж 2022-2025 років по Монастириській територіальній громаді (UA0061998) товариством сплачено 0,00 грн орендної плати;

- з метою вжиття заходів стягнення податкового боргу ГУ ДПС у Тернопільській області сформована податкова вимога від 04.07.2023 №0-1900,прийнято рішення керівника від 24.08.2023 №261/4-1900 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу. Направлялися платіжні інструкції на примусове списання коштів з банківських рахунків, які поверталися без виконання у зв`язку з відсутністю грошових коштів. Відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 №300/6780/24 накладено арешт на кошти ТОВ «Хорс агро Україна» ();

- згідно даних ІКС «Податковий блок» ТОВ «Хорс агро Україна» () за земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0105 площею 44,6772 га подана податкова декларація з плати за землю (орендна плата) за 2022 рік по Монастириській територіальній громаді та задекларовано річне податкове зобов`язання в сумі 32284,04 грн (за січень - листопад по 2690,34 грн, за грудень 2690,30 грн);

- за 2023, 2024 та 2025 роки ТОВ «Хорс агро Україна» () за земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0105 площею 44,6772 та податкові декларації з плати за землю до контролюючого органу не подавало.

Головне управління ДПС у Тернопільській області 05.09.2024 звернулось до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорс агро Україна» у справі № 300/6780/24 про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорс агро Україна» у розмірі податкового боргу по платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі 31600,39 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі № 300/6780/24, яке набрало законної сили: позов задоволено; накладено арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорс агро Україна» (, вулиця С.Бандери, 31, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76014), що знаходяться на розрахункових рахунках у банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорс агро Україна».

У рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі № 300/6780/24 встановлено, що 04.07.2023 ГУ ДПС у Тернопільській області сформовано податкову вимогу № 0-1900 на суму 31600,39 грн, яка вручена відповідачу 13.07.2023.

05.07.2023 ГУ ДПС у Тернопільській області складено акт опису майна ТОВ «Хорс агро Україна» за № 13196/6/19-00-13-06 у податкову заставу.

24.08.2023 ГУ ДПС у Тернопільській області прийнято рішення № 260/4-1900 та № 261/4-1900 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Вищевказане рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/6780/24 набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріали справи містять адресований Монастириській міській раді лист №1434/5/19-00-13-13 від 24.03.2025 ГУ ДПС у Тернопільській області з пропозицією розгляду питання щодо припинення права користування ТОВ «Хорс агро Україна» земельною ділянкою та передачі її в оренду платоспроможним орендарям.

Згідно з інформацією ГУ ДПС у Тернопільській області за № 4854/5/19-00-04-01-01 від 17.09.2025, відповідно до даних ІКС «Податковий блок» по ТОВ «Хорс агро Україна» () станом на 15.09.2025 податковий борг по коду платежу 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» по Монастириській територіальній громаді (UA0061998) складає 31600,39 грн.

Відповідно до даних ІКС «Податковий блок» згідно інтегрованої картки платника податків ТОВ «Хорс агро Україна» () по коду платежу 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» по Монастириській територіальній громаді (UA0061998) внаслідок несплати задекларованих податкових зобов`язань згідно граничних термінів сплати податковий борг за січень 2022 року становить 2006,69 грн (граничний термін сплати 02.03.2022) станом на 31.01.2022 наявна переплата в сумі 683,65 грн, податкове зобов`язання за січень становить 2690,34 грн., податковий борг визначається як різниця між податковим зобов`язанням, сплатою та переплатою 2690,34 грн - 0,0 грн - 683,65 грн = 2006,69 грн; за лютий 2022 року становить 2690,34 грн (граничний термін сплати 30.03.2022); за квітень 2022 року становить 2690,34 грн (граничний термін сплати 30.05.2022); за липень 2022 року становить 2690,34 грн (граничний термін сплати 30.08.2022).

Приріст податкового боргу внаслідок несплати задекларованих податкових зобов`язань згідно граничних термінів сплати в березні 2022 року становить 4697,03 грн (за січень 2022 року становить 2006,69 грн граничний термін сплати 02.03.2022 та за лютий 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 30.03.2022); в травні 2022 року приріст податкового боргу становить 5380,68 грн (за березень 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 03.05.2022 та за квітень 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 30.05.2022); в серпні 2022 року приріст податкового боргу становить 5380,68 грн (за червень 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 01.08.2022 та за липень 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 30.08.2022).

У листі № 531/02-16 від 08.04.2025 Монастириська міська рада повідомила, що заборгованість виникла з січня 2022 року і станом на 01.04.2025 ТОВ «Хорс агро Україна» не сплачено заборгованості з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номерам :03:001:0105. Відповідно до долученого до листа розрахунку, станом на 01.04.2025, заборгованість відповідача по орендній платі становить 145280,7224 грн.

Органом місцевого самоврядування також зазначено про надходження на його адресу від ГУ ДПС у Тернопільській області двох листів з пропозиціями припинення права користування ТОВ «Хорс агро Україна» за вказаною земельною ділянкою та передачі її в оренду платоспроможним орендарям.

У вищевказаному листі органом місцевого самоврядування також повідомлено, що земельна ділянка не використовується, орендарем не здійснюється жодної господарської діяльності.

Матеріали справи містять акт обстеження земельної ділянки від 01.04.2025, складений комісією з представників Монастириської міської ради та старости сіл Горішня Слобідка, Нова Гута, Рідколісся. Відповідно до його змісту земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0105 площею 44,6772 га, що обліковується як багаторічні насадження з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вкрита трав`яною, чагарниковою рослинністю та малопродуктивними багаторічними плодовими насадженнями. Внаслідок бездіяльності та впливу дощових вод відбувається розмиття та поступова ерозія ґрунтів та подальше заростання території. За цільовим призначенням ділянка не використовується.

Монастириською міською радою до адресованого Бучацькій окружній прокуратурі листа №1163/02-16 від 08.09.2025 надано виконаний, станом на 01.09.2025, розрахунок заборгованості за оренду земельної ділянки :03:001:0105.

Згідно з розрахунком, орендна плата за земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0105 становить: у 2022 році - 2690,3375 грн щомісяця, річна орендна плата - 32284,05 грн. За січень 2022 року ТОВ «Хорс агро Україна» оплачено 679,96 грн ще у 2021 році; у 2023 році - 2690,3375 грн щомісяця, річна орендна плата - 32284,05 грн; у 2024 році - 2827,545 грн щомісяця, річна орендна плата - 33930,54 грн; з січня до серпня 2025 року - 15820,6808 грн щомісяця. Станом на 01.09.2025 сума заборгованості ТОВ «Хорс агро Україна» по орендній платі згідно договору оренди становить 224384,1264 грн.

Вищевказаний стан розрахунків вказує на систематичну несплату відповідачем орендної плати.

З метою досудового врегулювання спору Монастириською міською радою 04.09.2025 направлялась Товариству з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" на зазначену у договорі оренди адресу: вул. Головна, буд. 63, м. Чернівці, лист №1153/02-16 від 04.09.2025 з проханням сплати боргу з орендної плати у розмірі 224384,1264 та зазначенням реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Вказану вимогу відповідачем залишено без відповіді та реагування.

Зазначені обставини стали підставою для звернення прокурора з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Зазначаючи про те, що позивачем не здійснювались заходи щодо звернення до суду з позовом про розірвання договору та повернення земельної ділянки площею 44,6772 га, прокурором пред`явлено позов в інтересах держави, в особі Монастириської міської ради.

Статтею 4 ГПК України гарантовано право юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. А також зазначено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 (про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту. Водночас інтереси держави можуть як збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття "інтереси держави" є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №924/1237/17 від 20.09.2018, у справі №918/313/17 від 27.02.2018.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті цього ж Закону).

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

У ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно ч. 5 ст. 16 вказаного Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

У ст. 80 Земельного кодексу України також вказано, що суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Стаття 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" закріплює основні принципи місцевого самоврядування, серед яких, зокрема, поєднання місцевих і державних інтересів.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема:

а) розпорядження землями комунальної власності територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 145 Конституції України передбачено, що права місцевого самоврядування захищаються з судовому порядку. Статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" також вказано, що одним із принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Виходячи з положень наведених норм законодавства, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах щодо розпорядження земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :03:001:0105 є Монастириська міська рада.

Водночас, позивачем не здійснювався захист інтересів держави у даному випадку.

Бучацька окружна прокуратура у листах №53/1-1067 вих-25 від 19.03.2025, №53/1-3033 вих-25 від 04.09.2025, №53-3489вих-25 від 09.10.2025 зверталась до Монастириської міської ради з повідомленнями про вивчення підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді. У цих зверненнях прокурор просив проінформувати його, зокрема про вжиті органом місцевого самоврядування заходи щодо самостійного звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, розірвання договору оренди і повернення земельної ділянки.

У відповідь на ці звернення, Монастириською міською радою у листах №531/02-16 від 08.04.2025, №1163/02-16 від 08.09.2025, №1287/02-16 від 10.10.2025 повідомлено про те, що нею не вживались заходи щодо повернення у володіння та користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:001:0105, шляхом розірвання договору оренди, звертатись з позовом про розірвання договору рада не планує.

Не дивлячись на наявність повноважень, наділених законодавцем з метою захисту інтересів держави, а також враховуючи обізнаність про порушення законодавства позивачем у даній справі самостійно не вживались заходи для усунення порушень земельного законодавства.

В матеріалах справи міститься адресоване Монастириській міській раді письмове повідомлення №53/1-3516вих-25 від 13.10.2025 Бучацької окружної прокуратури про те, що останньою (в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру") з метою захисту інтересів держави в особі Монастириської міської ради будуть вживатися заходи представницького характеру шляхом подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 по справі №913/166/19 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Позивач, надаючи відповідь прокурору на його звернення, своєї позиції щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловив, про намір самостійно звернутися з позовом не заявив. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Монастириською міською радою, яка не вжила заходів щодо розірвання спірного договору оренди землі від 31.05.2018 та повернення орендованої земельної ділянки у судовому порядку, про що вона повідомила прокуратуру відповідними листами. Тобто прокурор навів підставу для представництва інтересів держави та підстави для звернення з позовом до суду.

За змістом ч. 3 ст. 30 ГПК України такі спори розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням майна (земельної ділянки).

Поданими прокурором доказами, не запереченими відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договорів та інших правочинів (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В ст. 792 ЦК України закріплено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким законом є Закон України "Про оренду землі".

У ст.13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як вже зазначалось, у п. 4.1 договору оренди сторони обумовили, що плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на земельних торгах згідно з протоколом земельних торгів № 3 (22856) від 31.05.2018 у розмірі річної орендної плати 10,1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки чинної на базовий податковий (звітний) період, що становить 32284,05 грн без ПДВ, за перший рік підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на р/р 0385, одержувач коштів УК у Монастир.р-ні/с. Горішля Слобідка/18010600, банк одержувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код 37382571, МФО 838012.

У п. 4.1.1 договору оренди зазначено, що нормативна грошова оцінка застосовується з урахуванням коефіцієнта індексації відповідно до вимог чинного законодавства. У разі зміни коефіцієнтів індексації відповідно до вимог чинного законодавства до застосування підлягають коефіцієнти індексації чинні на початок бюджетного періоду (календарного року) без внесення змін та доповнень до даного договору.

Згідно з п. 4.2 договору оренди базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. У разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства до застосовування для розрахунку орендної плати підлягає нова нормативна грошова оцінка земельної ділянки чинна на початок поточного бюджетного періоду (календарного року) без внесення змін та доповнення до даного Договору.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами (п. 4.3 договору оренди).

У п. 4.4 договору оренди обумовлено, що починаючи з наступного року орендна плата вноситься орендарем у такі строки: щомісячно рівними частинами в розмірі 1/12 річної суми до 30 числа місяця, наступного за звітним, встановлена п. 4.1. та п. 4.2. договору.

Верховним Судом у постановах від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20, від 09.06.2020 у справі № 911/2685/18 зазначено, що виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) (подібний висновок наведено В абз.5 ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду землі" закріплено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платник орендної плати - орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).

За змістом ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Частиною 1 статті 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що по ТОВ «Хорс арго Україна», станом на 15.09.2025, податковий борг з орендної плати складає 31600,39 грн, що підтверджується листом ГУ ДПС у Тернопільській області №4854/5/19-00-04-01-01 від 17.09.2025.

Відповідно до даних ІКС «Податковий блок» згідно інтегрованої картки платника податків ТОВ «Хорс агро Україна» по коду платежу 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» по Монастириській територіальній громаді внаслідок несплати задекларованих податкових зобов`язань згідно граничних термінів сплати податковий борг за січень 2022 року становить 2006,69 грн (граничний термін сплати 02.03.2022) станом на 31.01.2022 наявна переплата в сумі 683,65 грн, податкове зобов`язання за січень становить 2690,34 грн, податковий борг визначається як різниця між податковим зобов`язанням, сплатою та переплатою 2690,34 грн - 0,0 грн - 683,65 грн = 2006,69 грн; за лютий 2022 року становить 2690,34 грн (граничний термін сплати 30.03.2022); за квітень 2022 року становить 2690,34 грн (граничний термін сплати 30.05.2022); за липень 2022 року становить 2690,34 грн (граничний термін сплати 30.08.2022).

Приріст податкового боргу внаслідок несплати задекларованих податкових зобов`язань згідно граничних термінів сплати в березні 2022 року становить 4697,03 грн (за січень 2022 року становить 2006,69 грн граничний термін сплати 02.03.2022 та за лютий 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 30.03.2022); в травні 2022 року приріст податкового боргу становить 5380,68 грн (за березень 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 03.05.2022 та за квітень 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 30.05.2022); в серпні 2022 року приріст податкового боргу становить 5380,68 грн (за червень 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 01.08.2022 та за липень 2022 року становить 2690,34 грн, граничний термін сплати 30.08.2022).

Також згідно з інформацією Монастириської міської ради від 08.09.2025 №1163/02-16, станом на 01.09.2025, сума заборгованості ТОВ «Хорс агро Україна» по орендній платі згідно договору оренди становить 224384,1264 грн. Згідно з наданим органом місцевого самоврядування розрахунком, орендна плата за земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0105 становить: у 2022 році - 2690,3375 грн щомісяця, річна орендна плата - 32284,05 грн. За січень 2022 року ТОВ «Хорс агро Україна» оплачено 679,96 грн ще у 2021 році; у 2023 році - 2690,3375 грн щомісяця, річна орендна плата - 32284,05 грн; у 2024 році - 2827,545 грн щомісяця, річна орендна плата - 33930,54 грн; з січня до серпня 2025 року - 15820,6808 грн щомісяця.

Наведене свідчить про те, що у відповідача обліковувалася заборгованість за спірним договором оренди. Ці обставини щодо розміру заборгованості за орендною платою та періодів її виникнення ТОВ «Хорс агро Україна» не спростовувало.

Приписами ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 792 ЦК України, ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду, у тому числі, в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору (ст. 32 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар зобов`язувався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за користування землею. Дане положення є істотною умовою будь-якого договору оренди землі (ст. 15 Закону України "Про оренду землі").

Систематична несплата земельного податку або орендної плати згідно з п. п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою, одним з видів якої є користування землею на умовах оренди.

Підставою розірвання договору оренди землі згідно з п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною й достатньою, і звертатися до більш загального правила ч. 2 ст. 651 ЦК України - з метою оцінки істотності порушення договору його стороною - немає потреби.

З огляду на те, що ТОВ "Хорс агро Україна" неодноразово порушувало умови договору оренди від 31.05.2018 та систематично (два та більше випадки) не сплачувало орендну плату в повному розмірі, у строки, визначені договором, суд приходить до висновку, що вказане порушення умов договору підпадає під дію п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України та є самостійною і достатньою підставою для розірвання договору, а тому позовні вимоги про розірвання договору оренди землі від 31.05.2018 є правомірними й обґрунтованими та, як наслідок, підлягають задоволенню.

При цьому за наявності в матеріалах справи доказів систематичної (два і більше випадки) повної несплати орендної плати за договором оренди та неспростування цих обставин відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди від 31.05.2018 відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України, а тому не вдається до оцінки істотності порушення умов договору згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23.

Подібні за змістом висновки щодо застосування норм права наведено Верховним Судом у Постанові від 16.09.2025 у справі №902/21/24.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі визначені у ст. 34 Закону України "Про оренду землі". Так, у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

У наведеній вище постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога про повернення земельних ділянок є похідною від вимоги про розірвання договорів оренди. Тож за наявності правових підстав (у цій справі - п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України) для розірвання договорів оренди неодмінним є обов`язок орендаря повернути земельні ділянки, що були у його користуванні. Ураховуючи встановлені обставини щодо наявності підстав для розірвання договору оренди землі та перебування спірної земельної ділянки у фактичному користуванні орендаря, суд зазначає, що ефективним та правомірним способом захисту порушеного права територіальної громади буде повернення їй спірної ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач отримав її в оренду. Як і розірвання договору оренди землі, таке повернення прямо передбачене законом, переслідує легітимну мету і є пропорційним цій меті.

За змістом ст. ст. 31, 32 Закону України "Про оренду землі" розірвання договору оренди землі є одним із способів припинення цього договору.

Пунктом 12.3 договору оренди передбачена можливість припинення дії договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором.

До таких обов`язків, належить зокрема своєчасне та в повному обсязі внесення орендарем орендної плати.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на наведене, враховуючи установлені в цій справі обставини щодо систематичної несплати відповідачем орендної плати за земельну ділянку, що є підставою для розірвання договору оренди на підставі п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України, суд також дійшов висновку, що похідна позовна вимога про повернення спірної земельної ділянки :03:001:0105 площею 44,6772 га, яка є предметом договору, у комунальну власність органу місцевого самоврядування також є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

Вищенаведені обставини свідчать про обґрунтованість та доведеність позовних вимог у цілому.

За змістом ст.ст. 80, 165 ГПК України відповідач подає свої заперечення проти позову у відзиві та долучає до нього докази на підтвердження викладених обставин.

Якщо відзив не містить вказівки відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти них в подальшому.

На пропозицію суду відповідач не подав відзиву на позов та доказів на його підтвердження.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Окрім того, суд зазначає згідно з частинами першою, другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частин першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

У статті 14 ГПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, що складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміють певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такими обставинами є юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.01.2025 у справі № 916/5763/23, від 23.04.2024 у справі № 910/12744/22, від 26.11.2024 у справі № 910/15342/23.

Пункт «ґ» частини 1 статті 141 ЗК України передбачає підставу припинення права користування земельною ділянкою, у зв`язку з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.

З урахуванням того, що позовна заява не містить посилання на п. «ґ» ч.1 ст.141 ЗК України, як на правову підставу позову, суд не надає оцінку наявному у матеріалах справи акту обстеження земельної ділянки від 01.04.2025 та наведеним у позові доводам прокурора про використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням, як на фактичну підставу позову.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 53, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Розірвати договір від 31.05.2018 оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0105 площею 44,6772 га, розташованої в межах населеного пункту села Нова Гута на території Монастириської міської територіальної громади Чортківського району (колишньої Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області), укладений між Горішньослобідською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна", інше речове право - право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.06.2018, номер запису про інше речове право - 26552963.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" (вул. Бандери Степана, буд. 31, м. Івано - Франківськ, Івано - Франківська область, 76014, ідентифікаційний код 40171943) повернути у володіння та користування Монастириської міської ради (вул. Шевченка, 19, м. Монастириська, Чортківський район, Тернопільська область, 48301, ідентифікаційний код 04058433) земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0105, загальною площею 44,6772 га, розташовану в межах населеного пункту села Нова Гута на території Монастириської міської територіальної громади Чортківського району.

Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорс агро Україна" (вул. Бандери Степана, буд. 31, м. Івано - Франківськ, Івано - Франківська область, 76014, ідентифікаційний код 40171943) 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп. витрат по сплаті судового збору на користь Тернопільської обласної прокуратури (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, р/р UA0004091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, .

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя І.П. Шумський