За заявою Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH)
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH)
до 1. NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET A.S.
2. Міністерства охорони здоров`я України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2 - Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України"
про захист порушеного права інтелектуальної власності на винахід
Суддя Котков О.В.
Секретар судового засідання Шевчук М.Д.
представники учасників справи:
від позивача (заявника): Безродний А.Ю.
від відповідача-1: Чубко В.В.
від відповідача-2: не з`явився
від третьої особи: не з`явився
До Господарського суду міста Києва від Байєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) (позивач) надійшла позовна до NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET A.S. (відповідач-1) та Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України, відповідач-2), в якому просить суд:
- заборонити Міністерству охорони здоров`я України реєструвати лікарські засоби під торговою назвою "ВОКСАБАН 10, ВОКСАБАН 15, ВОКСАБАН 20" (діюча речовина "rivaroxaban"), подані на реєстрацію NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET A.S. 21.06.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 у справі № 910/15790/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2025, позов задоволено повністю.

Після ухвалення зазначеного рішення позивач подав заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 825,00 євро та витрат на проведення судової експертизи у даній справі у сумі 100 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2025 заяву Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) було прийнято до розгляду, призначено розгляд зазначеної заяви

09.06.2025 від NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET A.S. (відповідача-1) надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу, у якій відповідач-1 вважав суму заявлених витрат необгрунтованою та неспівмірною, просив зменшити розмір заявленої суми.

У подальшому, призначене на 24.07.2025 судове засідання не відбулось, у зв`язку з направленням 03.07.2025 матеріалів справи № 910/15790/23 до суду апеляційної інстанції, на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2025.

Оскільки 06.11.2025 зазначена справа повернулась до Господарського суду міста Києва, ухвалою від 11.11.2025 був призначений розгляд вказаної заяви.

16.12.2025 від позивача надійшли заперечення проти зменшення витрат на правничу допомогу, у якій останній просив стягнути судові витрати у заявлених сумах.

У судовому засіданні представник Байєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ свою заяву підтримав та обґрунтував, просив її задовольнити.

Представник відповідача-1 проти задоволення вказаної заяви заперечив, просив відмовити у задоволенні судових витрат.

Представники відповідача-2 та третьої особи в судове не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши заяву про розподіл судових витрат, дослідивши наявні в цій частині докази та заслухавши думку представників сторін, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що при прийнятті Господарським судом міста Києва рішення від 08.05.2025 у справі № 910/15790/23 судом не було вирішено питання про відшкодування позивачеві витрат пов`язаних з залученням експерта та проведенням експертизи у справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у даній справі позивач поніс витрати у зв`язку з проведенням судової експертизи у сфері інтелектуальної власності та складенням висновку експерта № 194-01 від 14.10.2024, судовим експертом Петренко С.А. на замовлення позивача відповідно до укладеного з вказаним експертом договору № 22/2024 від 30.08.2024 на проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору загальна сума винагороди за послуги зі складання письмового висновку експерта за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності становить 100 000,00 грн. Вказана сума на підставі отриманого рахунку № 33 від 30.08.2024 та акту виконаних робіт з надання послуг від 16.10.2024 була оплачена 16.09.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 271 від 16.09.2024.

Зі змісту ст. 129 ГПК України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Частинами 4-7 ст. 127 ГПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залученням спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог Байєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ, та недоведення відповідачами неспівмірності витрат із складністю роботи експертів, її обсягом та часом, витраченим ними на виконання робіт, результатом яких став експертний висновок, суд дійшов висновку, що з відповідача-1 (враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET A.S.) на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з залученням експерта та проведенням експертизи, у сумі 100 000,00 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 825,00 євро, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (з ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу заявник долучив копії:

- свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Кочіну Г.І. (серія СА № 1075194 від 25.01.2024) на надання правничої допомоги Bayer Intellectual Property GmbH;

- договору про надання правничої допомоги № 105 від 05.12.2023, укладеного між Байєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ та АО «Амбассадорс», та додатку № 105-2 від 21.12.2023 до договору про надання правничої допомоги № 105 від 05.12.2023;

- рахунків № 105-2-01 від 07.03.2024, № 105-2-02 від 16.04.2024, № 105-2-03 від 09.05.2024, №105-2-04 від 07.06.2024, № 105-2-05 від 10.07.2024, № 105-2-06 від 19.08.2024, № 105-2-07 від 17.09.2024, № 105-2-09 від 11.11.2024, № 105-2-10 від 06.12.2024, № 105-2-11 від 12.12.2024 на загальну суму 20 825,00 євро.

Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: ступінь складності справи; її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом учасників справи, характер спірних відносин та значення справи для сторін, кількість наданих суду пояснень та доказів представником позивача, обсяг виконаної адвокатом роботи під час підготовки позову та інших заяв по суті позову; формування та викладення позиції представником позивача на кожні довід та заяви інших учасників провадження, кількість судових засідань та присутність у кожному з них адвоката Байєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH).

Водночас, суд зазначає, що значна частина заявлених послуг має організаційний або внутрішній характер і не перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з розглядом справи, зокрема отримання та аналіз процесуальних документів, подання додаткових пояснень за відсутності нових обставин чи вимог суду, підготовка заяви про розподіл судових витрат, внутрішні комунікації з клієнтом, обговорення стратегії, підготовка звітів та консультування, у тому числі іноземною мовою.

Крім того, відповідачами не наведено відомостей про кількість витрачених адвокатами годин у розрізі кожної окремої послуги, що унеможливлює визначення вартості кожної дії та перевірку співмірності витрат зі складністю справи, обсягом виконаних робіт і часом, необхідним для їх виконання.

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 у справі № 910/20792/20, при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатом таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того суд враховує позицію Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18, якою визначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За таких обставин, суд користується своїм правом на зменшення розміру вартості правничої допомоги, понесеної позивачем, встановивши її на рівні 4 000,00 євро., яку покладає на відповідача-1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

2. Стягнути з NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET A.S. (Saray Mahallesi Dr. Adnan Buyukdeniz Caddesi No:14 Umraniye 34768 Istanbul, Turkey) на користь Байєр Інтеллекчуел Проперті Гмбх (Bayer Intellectual Property Gmbh) (вул. Альфреда-Нобеля 10, 40789 Монхайм, Німеччина, 40789/Alfred-Nobel-Str. 10, 40789 Monheim am Rein, Germany, 40789) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) євро 00 центів, витрати на проведення судової експертизи у сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

3. В іншій частині вимог заяви - відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 17 лютого 2026.

Суддя О.В. Котков