ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 лютого 2026 року Справа № 903/23/26

Господарський суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши справу

за позовом: Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 »

про витребування земельних ділянок

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 ;

від відповідача: ОСОБА_4 ;

від третьої особи: не прибув;

прокурор: ОСОБА_5 ;

Встановив: Заступник керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить витребувати у власність держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 з незаконного володіння ІНФОРМАЦІЯ_2 земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0016, площею 78,0247 га; :03:001:0017, площею 2,0520 га; :03:001:0018, площею 24,6041 га; :03:001:0019, площею 16,2480 га; :03:001:0020, площею 10,0215 га; :03:001:0021, площею 0,5138 га; :03:001:0022, площею 0,2803 га; :03:001:0023, площею 41,0630 га; :03:001:0024, площею 48,3735 га; :03:001:0025, площею 1,2357 га; :03:001:0026, площею 28,2450 га; :03:001:0027, площею 15,9631 га; :03:001:0028, площею 37,3288 га; :03:001:0029, площею 10,1654 га; :03:001:0030, площею 2,5319 га; :03:001:0031, площею 16,1088 га; :03:001:0032, площею 102,7352 га; :03:001:0033, площею 62,9912 га; :03:001:0034, площею 5,1124 га; :03:001:0035, площею 93,0567 га; :03:001:0036, площею 6,9405 га; :03:001:0037, площею 4,6392 га; :03:001:0038, площею 5,9636 га; :03:001:0039, площею 16,9851 га; :03:001:0040, площею 3,2611 га; :03:001:0041, площею 35,8380 га.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на те, що спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення є і були державною власністю, а реєстрація ІНФОРМАЦІЯ_5 права комунальної власності на них є незаконною, оскільки проведена за відсутності згоди розпорядника зазначеною земельною ділянкою про її передачу в комунальну власність ІНФОРМАЦІЯ_6 , що є прямим порушенням чинного законодавства та встановленого порядку передачі земель із державної власності в комунальну. Зазначене свідчить про вибуття із державного лісового фонду земель, які є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Ухвалою суду від 14.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підготовче засідання призначено на 02.02.2026.

Ухвалою суду від 02.02.2026 запропоновано прокурору та позивачу подати відповідь на відзив та письмові пояснення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, документи в їх обґрунтування, про що подати докази надіслання іншим учасникам по справі, підготовче засідання відкладено на 16.02.2026.

Прокурор через систему електронний суд подав:

1)відповідь на відзив за вх.№01-87/588/26 від 03.02.2026 у якій зазначив, що наведені заперечення у відзиві від 29.01.2026 на позовну заяву є необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому просить суд задоволити позов в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

2)заяву за вх.№01-87/663/26 від 06.02.2026 у якій вказав, що прокурор дотримався вимог Закон України «Про прокуратуру», скерувавши запити до належного органу, які є розпорядником земель у відповідності до ст. 122 Земельного кодексу України та п. 24 Перехідних положень цього Кодексу, та встановивши зі змісту відповідей на запити відсутність самостійного наміру облдержадміністрації здійснити захист інтересів держави, звернувся до суду в її інтересах, а тому просить суд відмовити в заяві про залишення позову без розгляду з огляду на її необґрунтованість.

Представник позивача через систему електронний суд подав відповідь на відзив за вх.№01-87/591/26 від 03.02.2026 в якій зазначив, що прокурор обґрунтував підстави звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 , і наведені обставини у сукупності свідчать про наявність достатніх підстав для здійснення захисту інтересів держави прокурором, позов просить задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача через систему електронний суд подав заперечення на відповідь на відзив за вх.№01-87/770/26 від 12.02.2026 з яких слідує, якщо земельна ділянка лісогосподарського призначення перебувала у державній власності, але не була закріплена за державним підприємством на правах постійного користування та не використовується з метою збереження та використання земель природно-заповідного фонду, то вона автоматично перейшла у комунальну власність територіальної громади в силу Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». Представник відповідач державна реєстрація права власності ІНФОРМАЦІЯ_2 на спірні земельні ділянки відбулася у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства. Підстав для витребування у відповідача таких ділянок об`єктивно не існує, а тому просить суд відмовити в позові.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні просять суд відмовити у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду з підстав викладених у заявах.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала клопотання про залишення позову без розгляду та просить суд його задоволити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Щодо заяви про залишення позову без розгляду за вх. №01-87/535/26 від 02.02.2026, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Отже, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вимагає від прокурора вчинення ряду дій, які передують зверненню до суду:

1. довести, що захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2. повідомити орган про здійснення представництва інтересів держави в суді.

Листом обласної прокуратури від 24.09.2025 № 15-1211 вих-25 поінформовано облдержадміністрацію про виявленні порушення інтересів держави, зокрема про факт реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_5 права комунальної власності на земельні ділянки, які держава передала в оренду ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та прийняття нею рішення від 23.06.2021 № 7/5 «Про внесення змін до договорів оренди землі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що передувало вказаній реєстрації. Із відповіді на вказаний лист з`ясовано, що держава не передавала територіальній громаді спірні земельні ділянки на підставі відповідного розпорядження.

Зі спливом двох місяців та відсутності факту самостійного звернення облдержадміністрації до суду, обласна прокуратура звернулась до позивача із запитом від 02.12.2025 № 15-1514вих-25 про надання інформації про те, чи будуть облдержадміністрацією вживатись заходи до повернення земельних ділянок.

У листі ІНФОРМАЦІЯ_7 від 12.12.2025 № 1879/12/2-25 не зазначено про те, що орган державної влади самостійно звернувся чи буде звертатись до суду із позовом про витребування земельних ділянок. У цьому листі зазначено, що орган не заперечує щодо звернення прокуратурою до суду із позовом в інтересах облдержадміністрації.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що обласна державна адміністрація обмежена у коштах на сплату судового збору.

Між тим, ІНФОРМАЦІЯ_8 не здійснила захист інтересів держави, за наявності інформації про порушення прав держави, не інформувала про намір в подальшому здійснити такий захист самостійно, відтак прокурор набув право здійснити захист інтересів держави у зв`язку із бездіяльністю органу державної влади.

Виконуючи вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», обласна прокуратура інформувала обласну державну адміністрації про намір звернутись з позовом в її інтересах (лист від 18.12.2025 № 15-1567вих-25).

В подальшому, 05.01.2026 обласна прокуратура звернулась із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

З огляду на викладене, прокурором дотримано вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (п.6.43) зазначено, що сам факт не звернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з позовом , який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захисти порушені державні інтереси, свідчить про те, що указаний суб`єкт неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом , що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, обласна державна адміністрація не заперечила підстави представництва прокурором її інтересів до суду, не висловила наміру самостійно здійснити захист інтересів держави та представник позивача у судовому засіданні підтримує позицію прокуратури з підстав викладених у заяві за вх.№01-87/591/26 від 03.02.2026.

Крім того, захист державою земель лісогосподарського призначення у судовому порядку у разі їх незаконного вибуття із державної власності набуває виняткового характеру, коли до суду звертається прокурор в інтересах держави, що відповідає його конституційній функції представництва у виключних випадках.

Звернення прокурора до суду з такими вимогами є обумовленим тим, що незаконне вибуття земель лісогосподарського призначення безпосередньо порушує публічний інтерес держави, а уповноважені органи державної влади або місцевого самоврядування не здійснили або неналежним чином здійснюють захист цього інтересу.

За таких обставин судовий захист через прокурора є єдиним ефективним способом відновлення порушеного права державної власності. Особливість і необхідність такого звернення полягає в тому, що землі лісогосподарського призначення є об`єктами особливої правової охорони, а їх незаконне відчуження створює загрозу не лише майновим інтересам держави, а й екологічній безпеці, сталому розвитку та реалізації конституційного обов`язку держави щодо збереження природних ресурсів.

Судовий захист, ініційований прокурором, має винятковий та субсидіарний характер, оскільки спрямований не на підміну діяльності уповноважених органів, а на усунення правового вакууму, що виник унаслідок їх бездіяльності або неспроможності ефективно захистити інтереси держави. Лише суд у такому разі може надати належну правову оцінку законності рішень чи правочинів та забезпечити витребування земель до державної власності.

А відтак звернення прокурора до суду в інтересах держави у справах щодо незаконного вибуття земель лісогосподарського призначення є виключним засобом захисту публічного інтересу, спрямованим на відновлення законності, забезпечення принципу верховенства права та збереження лісових ресурсів як національного багатства Українського народу. Захист державою земель лісогосподарського призначення у судовому порядку у разі їх незаконного вибуття із державної власності є об`єктивною необхідністю, що зумовлена як правовими, так і суспільними інтересами.

Викладена правова позиція узгоджується з висновками викладених у рішенні Другого сенату Конституційного Суду України від 03.12.2025 за №91- у (II)/2025.

Відповідно до п. 2, ч.1 ст. 226 ГПК України визначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

З матеріалів справи слідує, що прокурор дотримався вимог Закон України «Про прокуратуру» скерувавши запити до належного органу, які є розпорядником земель у відповідності до ст. 122 та п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Судом також встановлено, що облдержадміністрація не має наміру та відсутнє фінансування з державного бюджету на самостійне звернення з даним позовом до суду, а відтак прокурор є уповноваженою собою на подачу та підписання даної позовної заяви.

Отже, враховуючи вище викладене, суд постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку відкласти підготовче засідання та надати процесуальну можливість третій особі подати обґрунтовані письмові пояснення щодо поданих прокурором та позивачем відповідей на відзив.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим кодексом строку підготовчого провадження у випадках, визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Керуючись ст.ст. 120, 183, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відкласти підготовче засідання на 25 лютого 2026 року на 10:40 год.

2.Повідомити учасників справи, що підготовче засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а) в залі судових засідань №103.

3. Запропонувати третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача подати письмові пояснення щодо поданих прокурором та позивачем відповідей на відзив, документи в їх обґрунтування, про що подати докази надіслання іншим учасникам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя ОСОБА_1