ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 лютого 2026 рокум. Кропивницький Справа № 912/789/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М.К., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника Приватного підприємства «Нафтова компанія «Світловодськ» Черненко Оксани Валеріївни за межі України, подану у межах справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екон Трейд»

до Приватного підприємства «Нафтова компанія «Світловодськ»

про стягнення 184281,94 грн,

у с т а н о в и в:

18.02.2026 приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника Приватного підприємства «Нафтова компанія «Світловодськ» Черненко О.В. та зазначила, що:

- у неї на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 78744063 до складу якого входять виконавче провадження № 78344745, відкрите постановою від 11.06.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області № 912/789/25 від 02.06.2025;

- боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчих проваджень та його обов`язок виконати судове рішення, а також у п`ятиденний строк подати декларацію про доходи та майно, проте цей обов`язок не виконав;

- на адресу керівника боржника Черненко Оксани Валеріївни був направлений виклик з вимогою з`явитися до офісу виконавця та надати автомобіль TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору MR0FR29G401029640 для огляду та опису, але вона не з`явилася та автомобіль не надала;

- наведене свідчить про невиконання керівником боржника своїх обов`язків, передбачених пунктами 3, 5 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд розглянув подання Приватного виконавця та зазначає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, 07.05.2025 Суд ухвалив рішення у межах справи, яким позовні вимоги ТОВ «Екон Трейд» задовольнив та стягнув з ПП «Нафтова компанія «Світловодськ» 133120 грн основної заборгованості, 12026,51 грн пені, 1279,12 грн річних, 4576,31 грн інфляційних та 2481,14 грн компенсації по сплаті судового збору.

У подальшому, 15.05.2025 Суд прийняв додаткове рішення, яким стягнув з ПП «Нафтова компанія «Світловодськ» на користь ТОВ «Екон Трейд» 22943,20 грн компенсації по сплаті судових витрат на професійну правничу допомогу.

Після набрання рішеннями законної сили Суд 02.06.2025 та 10.06.2025 видав відповідні накази з метою примусового їх виконання.

11.06.2025 приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 912/789/25 від 02.06.2025, а 31.07.2025 з виконання наказу № 912/789/25 від 10.06.2025. Крім цього, 31.07.2025 приватний виконавець винесла постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Зокрема, Суд установив, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 78736955 від 31.07.2025 доставлена до електронного кабінету ЄСІТС ПП «Нафтова компанія «Світловодськ» 31.07.2025 о 10:38:30 та № 78344745 від 11.06.2025 12.06.2025 о 17:03:15. Крім цього, виклик приватного виконавця № 2166 від 27.11.2025 керівник ПП «Нафтова компанія «Світловодськ» Черненко О.В. отримала засобами поштового зв`язку 11.12.2025, що підтверджено відмітками про отримання поштового відправлення. При цьому постанови від 11.06.2025 та 31.07.2025 Приватний виконавець додатково направила засобами поштового зв`язку, але вони повернулись без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», хоча і направлялись за адресою ПП «Нафтова компанія «Світловодськ», яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Порядок виконання судових рішень установлений положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом цього Закону:

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1);

- виконавець зобов`язаний вживати заходи примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та у порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (частини 1 та 2 статті 18);

- виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (пункт 19 частини 3 статті 18);

- виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини 3 статті 18);

- під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних (частина 5 статті 18);

- розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (частини 2 та 3 статті 36);

- стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина 2 статті 48);

- у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення (частина 5 статті 48);

- у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (частини 5 та 6 статті 52);

- виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб (частина 1 статті 53);

- виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8 статті 48).

Таким чином, за наведеними правовим положеннями з метою виконання судового рішення приватний виконавець не тільки має використовувати надані йому права для фактичного виконання рішення суду, але й зобов`язаний ефективно та у належному порядку використати такі права, встановлені Законом. А при необхідності виконавець (у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням) має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України.

Поряд з цим, Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

За статтею 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником, за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом, який направлений на забезпечення виконання судового рішення і який застосовується у випадку ухилення боржника від виконання судового рішення.

У цьому контексті Суд зазначає, що приватний виконавець Роткевич І.В. не надала до подання доказів вжиття нею вичерпних та перелічених вище заходів для виконання судового рішення, чим не довела їх виконання.

Також, Приватний виконавець у якості однієї з підстав застосування обмеження у праві виїзду вказала на ненадання боржником декларацій про доходи та майно. Проте, ця обставина не є достатньою для того, щоб застосувати такий виключний захід забезпечення виконання рішення суду як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Попередньо Суд вказав, що приватний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися виконавцем систематично. Але Приватний виконавець не надала доказів проведення відповідних перевірок, а наявні докази містять лише копії постанов про відкриття відповідних виконавчих проваджень та виклик керівника боржника. Крім того Приватний виконавець не надала доказів здійснених запитів до державних органів, підприємств, установ та отриманих відповідних відповідей на них стосовно виявлення майна боржника.

Також у разі, якщо посадова особа боржника без поважних причин не з`явилася за викликом виконавця, останній має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. Водночас, доказів звернення Приватного виконавця до відповідних органів щодо застосування до керівника боржника приводу матеріали подання також не містять. Разом з тим Приватним виконавцем не надано належних та допустимих доказів умисного нез`явлення на виклик виконавця керівника боржника, а також приховування доходів.

Щодо неподання боржником декларації про доходи і майновий стан, Суд окремо зазначає, що це не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, а є невиконанням боржником вимог приватного виконавця, у зв`язку з чим, у такому випадку передбачена адміністративна відповідальність згідно статті 188-13 КУпАП. У зв`язку з цим ця обставина не може бути підставою для застосування до боржника такого виключного заходу забезпечення виконання рішення як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України за відсутності інших обставин, які б свідчили про ухилення боржником від виконання рішення суду.

Крім того, Суд враховує, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, запроваджений у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, що супроводжується систематичними ракетними та безпілотними ударами по об`єктах цивільної інфраструктури, створюючи постійну та реальну загрозу життю і здоров`ю цивільного населення.

У таких умовах право особи на виїзд за межі України набуває особливого значення як складова права на особисту безпеку та право на життя, гарантовані статтями 3 та 27 Конституції України. Втручання держави у реалізацію цього права шляхом застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України повинно відповідати принципам необхідності, обґрунтованості та пропорційності.

Суд зазначає, що застосування такого заходу забезпечення виконання судового рішення в умовах воєнного стану можливе лише за наявності виключних обставин та беззаперечних доказів того, що саме обмеження права на виїзд є єдиним ефективним способом забезпечення виконання рішення суду та що менш обтяжливі заходи є неефективними або неможливими.

Разом з тим, з матеріалів подання не вбачається, що Приватним виконавцем доведено необхідність застосування такого суворого заходу саме в умовах дії воєнного стану, а також не наведено доказів того, що перебування особи на території України сприятиме реальному виконанню судового рішення, з урахуванням об`єктивних ризиків для життя та здоров`я.

За відсутності належного обґрунтування та доказів ефективності обмеження у праві виїзду за межі України, застосування такого заходу в умовах воєнного стану призведе до непропорційного втручання у конституційні права особи та не відповідатиме меті виконавчого провадження .

У зв`язку з наведеним Суд уважає, що наразі відсутні достатні підстави для застосування такого виключного заходу як обмеження гарантованого фізичній особі права на свободу пересування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 232 та 337 ГПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Приватного підприємства «Нафтова компанія «Світловодськ» Черненко Оксани Валеріївни у справі № 912/789/25 відмовити.

Повну ухвалу Суд склав 19.02.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до пункту 29 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя М.К. Закурін

Копії ухвали направити:

- приватному виконавцю Роткевич І.В., ПП «Нафтова компанія «Світловодськ» та ТОВ «Екон Трейд» в електронній формі до Електронних кабінетів.