ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
08.01.2026 Справа № 908/44/26
Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши матеріали заяви за вих. від 30.12.25 про видачу судового наказу
про стягнення заборгованості за договором поставки від 10.12.20 № 080/12.2020 у розмірі 94 063,98 грн та 302,80 грн судового збору
05.01.26 до Господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ПГТ Груп» (далі ТОВ «ПГТ Груп») з заявою за вих. від 30.12.25 про видачу судового наказу щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ СПЕЦТЕХНІКА» (надалі ТОВ «ПАРИТЕТ СПЕЦТЕХНІКА») заборгованості за договором поставки від 10.12.20 № 080/12.2020 у розмірі 94 063,98 грн, а саме 64 003,65 грн основного боргу, 4 209,63 грн 3 % річних, 15 759,18 грн індексу інфляції та 10 091,52 грн пені. Крім того, заявник просить стягнути з боржника 302,80 грн судового збору.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/44/26 між суддями від 05.01.26 вказану заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.
Наказне провадження, відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як встановлено судом, заява про видачу судового наказу обґрунтована положеннями ст. ст. 147, 148, 150 ГПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 712 ЦК України, а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором поставки від 10.12.20 № 080/12.2020.
Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Частиною 2 ст. 693 ЦК України унормовано, що у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Отже, як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як свідчить зміст заяви про видачу судового наказу, ТОВ «ПГТ Груп» заявлено вимоги про стягнення з боржника оплати у розмірі 94 063,98 грн згідно договору поставки від 10.12.20 № 080/12.2020.
Копія договору поставки від 10.12.20 № 080/12.2020 укладеного в письмовій формі між заявником (стягувачем) та боржником, а також копії документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, надані до заяви про видачу судового наказу.
Станом на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, загальна сума вимог ТОВ «ПГТ Груп» не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовна давність встановлена законом до вимог заявлених у заяві з вих. від 30.12.25 про видачу судового наказу станом на час звернення до суду (направлено поштою 30.12.25 та отримано судом 05.01.25) не сплинула.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
З підстав викладених вище, розглянувши заяву ТОВ «ПГТ Груп» за вих. від 30.12.25, судом не виявлено підстав, передбачених ст. 152 ГПК України для відмови у видачі судового наказу.
У зв`язку із чим, заява ТОВ «ПГТ Груп» за вих. від 30.12.25 про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 ГПК України, суд
2. Копію судового наказу надіслати боржнику.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: 16 лютого 2026р.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: 16 лютого 2029р.
Дата видачі судового наказу стягувачу: 16 лютого 2026р.
Суддя В.Л. Корсун