РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2026Справа № 910/15064/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 ЛІТ.А) до Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ГОЛОСІЇВСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" (03039, місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 17-Б) про стягнення 19017,50 грн,

Без виклику сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.12.2025 на адресу суду від представника Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" надійшла позовна заява до Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ГОЛОСІЇВСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" про стягнення 19017,50 грн та 04.12.2025 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.07.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування майна фізичних осіб та цивільної відповідальності перед третіми особами № 99-2805-23-00006. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням майном - квартирою АДРЕСА_1 .

06.06.2024 року із застрахованим майном відбулась страхова подія затоплення квартири водою. Про дану подію, комісією представників ЖЕД- 103 складено акт про залиття від 06.06.2024 року. Комісією встановлено, що залиття застрахованої квартири відбулось в наслідок затікання через покрівлю під час опадів.

ПРАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 19017 грн 50 коп, що підтверджується платіжною інструкцією № 77460 від 12.08.2024 року, а відтак просить стягнути з відповідача 19017,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

22.12.2025 на адресу суду від представника відповідача (надіслано засобами поштового в`язку 16.12.2025) надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 01.01.2026 у задоволенні клопотання представника Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ГОЛОСІЇВСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" про розгляд справи в порядку спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) учасників справи відмовлено.

31.12.2025 на адресу суду від представника відповідача (надіслано засобами поштового в`язку 19.12.2025) надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог мешканця квартири № 69 будинку № 84 по проспекту Голосіївський у м. Києві.

31.12.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Заперечуючи стосовно позовних вимог представник зокрема зазначає, що відповідач не є балансоутримувачем будинку № 84 по просп. Голосіївський у м. Києві, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-ІV, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, в Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 N 417-V1II, Прикінцевими та перехідними положеннями якого внесені зміни до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якими, серед іншого, виключено статтю 11 «Утримання житлового комплексу на балансі».

Окрім того відповідач зазначив, що послуги обслуговуючою організацією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», з 01.05.2015 року надавалися відповідно до норм та стандартів, структури, періодичності та строків виконання встановлених законодавством, фактів перерви в наданні послуг, їх ненадання або надання не в повному обсязі не встановлено.

Належним чином оформлені акти-претензії від мешканців будинку про перерву в наданні послуг з управління будинком, їх ненадання або надання не в повному обсязі до Відповідача не надходили.

Роботи з капітального ремонту в багатоквартирному будинку, в тому числі інженерних мереж, до вартості послуг з управління будинком, які надає підприємство Відповідача не входять, мешканці не зверталися до Відповідача щодо проведення капітального ремонту покрівлі в № 84 по просп. Голосіївський у м. Києві.

Окрім того представник зазначив, що 28.04.2024 під час проведення огляду жилого будинку за адресою: проспект Голосіївський, № 84 комісія перевірила стан несучих та огороджувальних конструкцій, зовнішніх та внутрішніх стін, стики, покрівлю, підлогу, вікна, двері, системи ЦО, ГВГІ, ХВП, каналізації, ліфти, електрообладнання та прилеглу територію. Було виявлено-п.6. покрівля в задовільному стані, через тривалий термін експлуатації потребує капітального ремонту.

30.12.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано відповідь на відзив у відповідності до якого представник зазначив наступне.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства № 150 від 10.08.2004 року Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Представник зазначив, що в даному випадку, відповідачем не надано доказів на спростування його вини у завданні шкоди.

За таких обставин представник вважає, що шкода майну Страхувальника була завдана неправомірними діями Відповідача, які полягають у неналежному виконанні покладених на нього обов`язків щодо утримання внутрішньобудинкові мережі та даху будинку № № 84 по проспекту Голосіївський ум. Києві.

Ухвалою суду від 06.01.2026 у задоволенні клопотання представнику відповідача про залучення до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору мешканця квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

07.01.2026 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано заперечення на відповідь на відзив у якому представник заявив клопотання про залучення до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору мешканця квартири АДРЕСА_1 .

Окрім того в означеному запереченні представник зазначив, що відповідач не є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, в Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 N 417-VIII, Прикінцевими та перехідними положеннями якого внесені зміни до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якими, серед іншого, виключено статтю 11 «Утримання житлового комплексу на балансі».

Посилання представника Позивача на правову позицію викладену в постанові ВС від 23.12.2020 № 666/213/16-ц щодо відповідальності за завдану майнову шкоду, внаслідок залиття квартири з причини неналежного стану даху будинку балансоутримувача, безпідставними, оскільки Відповідач не є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 21.01.2026 у задоволенні клопотання представнику відповідача про залучення до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору мешканця квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

14.07.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування майна фізичних осіб та цивільної відповідальності перед третіми особами № 99-2805-23-00006. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням майном - квартирою АДРЕСА_1 .

06.06.2024 року із застрахованим майном відбулась страхова подія затоплення квартири водою. Про дану подію, комісією представників ЖЕД- 103 складено акт про залиття від 06.06.2024 року. Комісією встановлено, що залиття застрахованої квартири відбулось в наслідок затікання через покрівлю під час опадів.

Страхувальник по договору добровільного страхування майна № 99-2805-23-00006 звернувся до ПРАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту №МН-2930 про незалежну оцінку з визначення розміру, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою - підприємцем Д. В Ільченком від 26.06.2024, вартість відновлювального ремонту становить 47442,00 грн з ПДВ.

Позивачем на підставі страхового акту МН - 2930 від 12.08.2024 року здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок страхувальника у розмірі 19 017,50 грн. без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією № 77460 від 12.08.2024.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що шкода майну Страхувальника була завдана неправомірними діями Відповідача, які полягають у неналежному виконанні покладених на нього обов`язків щодо утримання внутрішньобудинкові мережі та даху будинку № № 84 по проспекту Голосіївський ум. Києві.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивачем на підставі ст. 1191 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення з відповідача в порядку регресу 19017,50 грн. виплаченого страхового відшкодування, з тих підстав, що позивачем відшкодовано шкоду, завдану відповідачем.

Суд враховує те, що вказаною статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено право регресу особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи або осіб в розмірі виплаченого відшкодування.

Суд зазначає, що для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти:

1) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

2) Наявність шкоди.

3) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

4) Вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ), викладена зокрема в ухвалі від 21.12.2005).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Позивач посилаючись на приписи ч.3 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд -власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Окрім того, стаття 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює обов`язок балансоутримувача по забезпеченню умов для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Оскільки на думку позивача, відповідач неналежним чином виконав покладені на нього обов`язки щодо утримання внутрішньобудинкових мереж та даху будинку № 84 по проспекту Голосіївський ум. Києві, що стало підставою залиття застрахованої квартири.

Відповідач в обґрунтування заперечень наголошував на тому, що відповідач не є балансоутримувачем будинку № 84 по просп. Голосіївський у м. Києві, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, в Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 N 417-VIII, Прикінцевими та перехідними положеннями якого внесені зміни до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якими, серед іншого, виключено статтю 11 «Утримання житлового комплексу на балансі».

Відповідно до п. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Тобто, слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

В акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 06.06.2024 вказано, що причиною залиття квартири № 69 в будинку № 84 по проспекту Голосіївський ум. Києві відбулось в наслідок затікання через покрівлю під час опадів.

Вказаний акт підписано комісією представників ЖЕД- 103.

Частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Визначення поняття "спільне майно багатоквартирного будинку" також викладене у п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", згідно якого це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частинами 1 та 2 статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

З огляду на наведене визначення вбачається, що покрівля даху будинку є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку.

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 перейменовано Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та віднесено його до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації; передано, Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" житловий фонд, який був переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зокрема зазначив, що на виконання рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва», Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», віднесено до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та з 01.05.2015 підприємство приступило до виконання власними силами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинків, які ввійшли до житлового фонду переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації», в тому числі будинку № 84 по просп. Голосіївський у м. Києві.

Відтак, будинок № 84 по просп. Голосіївський у м. Києві був переданий Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" для утримання та обслуговування житлового фонду.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

- забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

- інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 (надалі - Правила №76), утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Ці Правила №76 визначають порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій:

- забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням;

- проведення єдиної технічної політики в житловій сфері, що забезпечує виконання вимог чинних нормативів з утримання, поточного і капітального ремонту та реконструкції жилих будинків та прибудинкових територій.

У пункті 2 Правил №76 унормовано, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Зокрема послуга із технічного обслуговування жилих будинків передбачає виконання організацію і планування поточного ремонту (п. 2.4 Правил №76) та організацію і планування капітального ремонту (п. 5.2 Правил №76).

Поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію.

Капітальний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта.

Утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 №150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд" (надалі - Перелік послуг).

Отже, до обов`язків відповідача належить забезпечення належного функціонування будинків, які не передавались в управління особам на підставі договору управління, укладеного з співвласниками багатоквартирного будинку (тобто за відсутності прийняття рішення співвласниками багатоквартирного будинку про створення ОСББ та/або передання будинку в управління певній особі).

Представник відповідача зазначив, що 28.04.2024 під час проведення огляду жилого будинку за адресою: проспект Голосіївський, № 84 комісія перевірила стан несучих та огороджувальних конструкцій, зовнішніх та внутрішніх стін, стики, покрівлю, підлогу, вікна, двері, системи ЦО, ГВГІ, ХВП, каналізації, ліфти, електрообладнання та прилеглу територію. За результатами огляду було виявлено, що покрівля в задовільному стані, через тривалий термін експлуатації потребує капітального ремонту (п. 6 акту загального огляду житлового будинку).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач до настання страхової події був обізнаний, що покрівля даху потребує капітального ремонту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме на Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" покладався обов`язок із утримання у належному стані конструкцій будинку, зокрема покрівлі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність протиправної поведінки відповідача (неналежне виконанням ним як виконавцем послуг з утримання будинку своїх обов`язків щодо утримання покрівлі будинку), розмір збитків, право вимоги відшкодування яких перейшло до позивача (19017,50 грн з врахуванням франшизи, яка передбачена п. 8 Договору добровільного страхування, що відображено у страховому акті) та причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, в той час як зі змісту частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, яка полягає в тому, що наявність вини заподіювача шкоди не підлягає доведенню позивачем, а саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відповідний висновок Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України та презумпції вини заподіювача шкоди міститься, зокрема у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №910/12930/18.

Отже, позивачем доведено наявність складу цивільного правопорушення, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" до Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ГОЛОСІЇВСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" про стягнення 19017,50 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в повному обсязі та свідчили про відсутність у нього обов`язку відшкодувати позивачу завдані збитки.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи що суддя Демидов В.О. перебував у відпустці, рішення у даній справі винесено у перший робочий день 16.02.2026.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ГОЛОСІЇВСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" (03039, місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 17-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 ЛІТ.А, ) суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 19 017 (дев`ятнадцять тисяч сімнадцять) грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 16.02.2026.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ