ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2026 р. м. ХарківСправа № 922/2395/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (вх. № 2460 від 29.01.2026) про відстрочення виконання рішення по справі

за позовом Харківської окружної прокуратури Харківської області (Григорівське шосе, 52, м. Харків, 61098) в інтересах держави , в особі Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області (вул. Героя України Георгія Тарасенка, 1, смт Рогань, Харківський р-н, Харківська обл., 62481; ),
до Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (пр. Героїв Харкова, буд. 275, м. Харків, 61007; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро" (вул. Соснова, буд. 2-А, м. Дергачі, Харківський р-н, Харківська обл., 62303; ),
про за участю представників: розірвання договору, стягнення 13 727 353,38 грн, повернення земельної ділянки
прокуратури - Кадацької Д.М.,

позивача - Петрова О.Ю. (в режимі відеоконференції),

відповідача - Новикова О.Є. (в режимі відеоконференції), Бачіашвілі М.О.,

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 по справі №922/2395/25 були задоволені позовні вимоги Харківської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області, до Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро": розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 27.12.2004 між Харківською районною державною адміністрацією (код 04058775) та Приватним акціонерним товариством "Харківський тракторний завод" (код 05750295), та додаткову угоду до нього від 22.12.2007, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:017:0003 площею 143,4707 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27976052) та з відповідача присуджено до стягнення на користь Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області заборгованість з орендної плати з 01.01.2024 по 30.06.2025 в сумі 13 727 353,38 грн; зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод" повернути в розпорядження Роганської селищної ради Харківського району Харківської області в особі Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області земельну ділянку з кадастровим номером :02:017:0003 площею 143,4707 га; а також присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" на користь Харківської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в розмірі 169 573,04 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ПрАТ "ХТЗ" та залишено в силі рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 у справі № 922/2395/25.

29.01.2026 до суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (вх. № 2460 від 29.01.2026) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 по справі №922/2395/25 до 03.11.2026 включно.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2026 заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (вх. № 2460 від 29.01.2026) прийнято та призначено до розгляду на 10.02.2026 о 15:30.

02.02.2026 до суду надійшли письмові заперечення Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області (вх. № 2559) на клопотання (заяву) ПрАТ "Харківський тракторний завод" про відстрочення виконання рішення суду через його необґрунтованість як з огляду на вимоги процесуального закону щодо наявності "виняткових" і належно доведених обставин, так і з огляду на обов`язковість судового рішення та необхідність забезпечення реального, своєчасного і повного виконання резолютивної частини рішення, що набрало законної сили. Зокрема, стягувач зазначає, що у заяві боржника відсутня належна конкретизація строку, необхідного саме для усунення перешкод до виконання. У даному випадку боржник, обґрунтовуючи заяву великими розмірами заборгованості перед іншими кредиторами та планами реструктуризації, фактично пропонує суду перенести виконання "до стабілізації" або "до реалізації плану", тобто на строк, який за змістом заяви прив`язаний не до конкретної об`єктивної події, а до бажаного фінансового результату для боржника.

03.02.2026 до суду надійшли додаткові пояснення Харківської окружної прокуратури (вх. № 2786) щодо заяви Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" про відстрочення виконання рішення господарського суду, в яких прокурор, зокрема, зазначив, що фінансове становище боржника є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки. Спір у цій справі виник саме з вини боржника у зв`язку з несплатою орендної плати. Разом з тим відстрочення виконання рішення суду можливе при наявності дійсного бажання виконувати зобов`язання перед позивачем, але за наявності певних перешкод. Бржником не доведено як реальної неможливості виконання рішення суду, так і реальної можливості його виконати за умови надання відстрочки виконання.

04.02.2026 ПрАТ "Харківський тракторний завод" надав до суду свої додаткові пояснення до заяви про відстрочення виконання рішення (вх. № 2806), в яких більш детально навів обставини, що свідчать про неможливість виконання Товариством рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 у справі №922/2395/25.

09.02.2026 боржник надав пояснення (вх. № 3105) щодо заперечень позивача на заяву АТ "ХТЗ" про відстрочення виконання рішення. У своїх поясненнях боржник, зокрема, наголосив, що негайне виконання судового рішення створить стан повної непередбачуваності щодо можливості здійснення АТ "ХТЗ" поточної господарської діяльності вже на даний момент. Підприємство буде змушене зупиняти виробничі процеси, переглядати або припиняти виконання контрактів, втрачати ділові зв`язки, що матиме ланцюговий негативний ефект для суміжних галузей та контрагентів.

Також 09.02.2026 до суду надійшли додаткові пояснення Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області (вх. № 3130), в яких позивач зазначив, що боржник просить відстрочку на рік без жодних реальних гарантій виконання, а саме фактично просить перекласти тягар воєнних ризиків з підприємства на громаду - на людей, які так само страждають від обстрілів, так само потребують відновлення, тепла і стабільної інфраструктури. Проблематика боргів боржника є масштабною і довгостроковою. У такій ситуації відстрочка без гарантій створює ризик для стягувача та для громади.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.02.2026, представники боржника підтримали заяву про відстрочення виконання рішення суду та просили її задовольнити.

Представники прокуратури та стягувача проти відстрочення виконання рішення заперечували, просили відмовити у задоволенні завяви боржника повністю.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (вх. № 2460 від 29.01.2026) та заслухавши пояснення учасників справи, суд вирішуючи питання щодо відстрочення виконання рішення, виходить з наступного.

Відповідно дост. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

За змістом ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також, частинами 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, ст. 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційний Суд України в рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

При цьому, відповідно до рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25.04.2012, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, виходячи із викладеного вище, виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований статтею 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей стаття 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 статті 6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Водночас, частиною 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 ст. 331 ГПК України визначено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Водночас, відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. При цьому, саме відстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідними правовідносинами є незмінною.

Тобто, відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Тобто, підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

У той же час, відстрочка виконання рішення означає перенесення його виконання на інший час.

При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Зазначена норма не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при застосуванні відстрочення є їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення, що має бути підтверджено відповідними засобами доказування, зокрема, до заяви повинні бути додані як докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення у даний час.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення; щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 такого Кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У Господарському процесуальному кодексі України та Законі України "Про виконавче провадження" не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочення, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини. Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції. Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду, є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін з врахуванням незначної затримки у виконанні рішення суду через непорушність сутності права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, пункт 74). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України, короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02). Надання відстрочення виконання рішення суду є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору.

Обгрунтовуючи заяву про відстрочення виконання рішення суду, боржник зазначає, що негайне виконання рішення є неможливим з огляду на складне фінансове становище ПрАТ "ХТЗ", зумовлене наслідками воєнної агресії, тривалою зупинкою виробництва, відсутністю достатніх коштів на рахунках та значним обсягом кредиторської заборгованості.

Так, на сьогоднішній день Харківська область та м. Харків є лідером за кількістю повітряних тривог в Україні. Станом на кінець 2025 року, у Харківській області було зафіксовано понад 2000 повітряних тривог. Загалом за період з 2022 по 2025 рік кількість тривог перевищує кілька тисяч, роблячи регіон одним із найнебезпечніших в Україні.

При цьому, починаючи з лютого 2022 року, територія м. Харкова систематично піддається ворожим обстрілам. Внаслідок таких обстрілів та влучання по території АТ "ХТЗ", завдаються пошкодження виробничим потужностям Товариства (виробничі цехи, склади та обладнання), у зв`язку із чим Товариство для відновлення працеспроможності змушене витрачати кошти на ремонтновідновлювальні роботи.

Зокрема, 02.07.2024 територія Товариства підверглася бомбардуванню Росією із застосуванням авіаційної бомби КАБ-500. Внаслідок влучання авіабомби на територію підприємства було повністю знищено Інструментальний цех, частково зруйновано ливарний та ковальський цехи (зруйновано освітлення, покрівля та скління), пошкоджені 6 будівель, в яких розташовано 9 цехів.

17.01.2026 близько 15.00 здійснено обстріл з боку Російської Федерації території підприємства ХТЗ, як балістичними ракетами та системою залпового вогню великого калібру "Торнадо С", так і касетними боєприпасами. Внаслідок атаки було виявлено пошкодження виробничих приміщень, які відповідають за виробництво тракторної номенклатури та продукції військового призначення.

За попередніми розрахунками, орієнтовна кошторисна вартість відновлення наслідків лише одного обстрілу (17.01.2026) виробничих приміщень підприємства становить понад 10 мільйонів гривень, що свідчить про надзвичайно значне фінансове навантаження на підприємство в умовах воєнного стану.

Таким чином, сукупність наведених обставин - системні ракетні та артилерійські обстріли, масштабні руйнування виробничої інфраструктури, аварійні зупинки електро- та водопостачання, необхідність значних витрат на першочергове відновлення діяльності - є об`єктивними, винятковими та такими, що не залежать від волі ПрАТ "Харківський тракторний завод", і безпосередньо ускладнюють виконання рішення суду у встановлений строк.

Більш детально щодо наслідків дій РФ наведено в Доповідній записці головного інженера ПрАТ "ХТЗ" яка міститься у матеріалах справи.

Крім того, проблеми з електропостачанням, викликані влучанням ворожих ракет та дронів в енергетичні об`єкти міста, призводить до тривалих відключень електроенергії та зупинок виробничого процесу.

Основною продукцією АТ "ХТЗ" є сільськогосподарські трактори різних модифікацій, зокрема, енергонасичені колісні трактори загального призначення потужністю від 180 д о 250 к.с. різних модифікацій та запасні частини д о них. В той же час, з початком військової агресії Росії проти України, попит на профільну продукцію заводу різко скоротився та тримається на мінімальному рівні за рахунок внутрішнього споживача, що, звісно, не могло не позначитись на фінансовому положенні ПрАТ "ХТЗ".

Внаслідок проведення мобілізаційних заходів, існує дефіцит робітників. Штатний розпис Товариства наразі передбачає 799 вакансій, з яких за списочною чисельністю зайнято 552 (69% від загальної кількості), а фактично за средньосписочною чисельністю - 305 (38% від загальної кількості) посад.

При цьому, слід врахувати, що ПрАТ "ХТЗ" є важливим промисловим об`єктом, який сприяє України в теперішні часи через свою продукцію та підтримку інфраструктури.

Водночас, внаслідок близького розташування відповідних територій до кордону з Російською Федерацією, вони систематично піддаються хаотичним артилерійським обстрілам, атакам шахедів та авіаційним ударам з боку ворога, що призводить до пошкодження цивільної інфраструктури, в тому числі, виробничих потужностей та адміністративних будівель Товариства, розташованих в м. Харкові, по просп. Героїв Харкова, 275 і що підтверджується доданими до заяви витягами з ЄДРДР.

На даний час відсутній в повній мірі доступ до ряду приміщень та невизначено стан будівель за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 275, які частково зруйновані та зазнали пошкоджень.

З огляду на небезпечні умови праці та неможливість забезпечення функціонування виробничого процесу, з 24.02.2022 встановлено режим простою АТ "ХТЗ", а з 01.05.2022 на підставі Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" призупинено дію трудових договорів з більшістю працівників.

Наразі роботу підприємства не відновлено. Дію трудових договорів з працівниками призупинено. З більшістю працівників, які перебувають в евакуації, немає зв`язку. На заводі періодично присутні працівники служб забезпечення життєдіяльності підприємства, здійснюються роботи щодо ліквідації наслідків обстрілів по приміщенням заводу, ремонту пошкодженого вибухами обладнання, розбиранню завалів, переміщення вцілілого обладнання на нові майданчики.

В умовах близького розташування до лінії фронту зацікавленість потенційних покупців у придбанні продукції є мінімальною, що в свою чергу, негативно відображається на фінансовому становищі Товариства.

Незважаючи на збиткову діяльність підприємства, ПрАТ "ХТЗ" намагається виконувати свої зобов`язання перед бюджетом в частині сплати податків та обов`язкових платежів, а також перед працівниками в частині сплати заробітної плати.

Про складне фінансове становище Товариства свідчать відповідні довідки з банківських установ (АТ "ВСТ БАНК", АТ "Банк Південний"), з яких вбачається, що грошові кошти на розрахункових рахунках боржника відсутні або є в недостатньому розмірі для сплати заборгованості, яка є предметом стягнення у справі №922/2395/25.

Крім того, про складний складний фінансовий стан ПрАТ "ХТЗ" свідчить те, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 по справі №922/2471/25 затверджено план превентивної реструктуризації Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод".

Виходячи зі змісту зазначеної вище ухвали, обставини, які стали підставою для затвердження план превентивної реструктуризації відповідача детально описані в розділі 1.4 такого плану і узагальнено зводяться до:

1. Триваючої з 24.02.2022 воєнної агресії росії проти України, в зв`язку з чим наказом № 9/1 від 24.02.2022 відповідачем було встановлено режим простою, починаючи з 24.02.2022, а наказом №10 від 29.04.2022 відповідачем було призупинено дії трудових договорів всіх працівників, починаючи з 01.05.2022. В період з 24.02.2022 по липень 2022 року, виробнича діяльність відповідача була повністю зупинена;

2. Періодичні аварійні та стабілізаційні відключення електромереж, що призводить до зупинок виробничого процесу.

3. Щоденні повітряні тривоги із загрозою обстрілів, що призводить до зупинок виробничого процесу.

4. Примусового виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 820/5225/15, якою з відповідача стягнуто 400 982 187,64 грн;

5. Стрімкого спаду економіки та переорієнтацію бюджетів всіх рівнів на потребу обороноздатності України, що знизило ліквідаційну вартість майна.

Відповідно до плану превентивної реструктуризації, розмір кредиторської заборгованості перед залученими кредиторами становить 1 080 958 435,44 (один мільярд вісімдесят мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч чотириста тридцять п`ять, 44) грн.

План превентивної реструктуризації передбачає, що відповідач має відновити свої фінансово-економічні показники, а вимоги залучених кредиторів підлягають задоволенню на умовах відстрочки виконання зобов`язань, яка складає 3 роки від дня постановлення ухвали суду про затвердження плану превентивної реструктуризації, після завершення терміну відстрочки виконання зобов`язань відповідач зобов`язується здійснити повне погашення заборгованості перед залученими кредиторами протягом 3 місяців шляхом перерахування коштів на рахунки залучених кредиторів.

Таким чином, строк виконання плану превентивної реструктуризації складає 3 роки та 3 місяці від дня постановлення ухвали суду про затвердження плану превентивної реструктуризації, тобто в строк до 17.03.2029, включно.

Запровадження та реалізація плану превентивної реструктуризації ПрАТ "ХТЗ" є ключовою та безальтернативною передумовою збереження платоспроможності Товариства, стабілізації його фінансово-господарської діяльності та реального, а не формального, задоволення вимог кредиторів.

Затверджуючи план превентивної реструктуризації, господарський суд Харківської області фактично визнав, що негайне та примусове виконання грошових зобов`язань за умов наявного фінансового стану ПрАТ "ХТЗ" призвело б не до захисту прав кредиторів, а до поглиблення кризових явищ, втрати економічної самостійності Товариства та істотного зменшення вартості його активів.

План превентивної реструктуризації спрямований не на ухилення від виконання зобов`язань, а навпаки - на створення реальних економічних умов для їх повного та гарантованого погашення після відновлення фінансово-економічних показників діяльності підприємства. Передбачена планом трирічна відстрочка виконання зобов`язань є економічно обґрунтованою та безпосередньо пов`язаною з циклом відновлення виробничої діяльності, нарощуванням обсягів реалізації продукції та зростанням вартості активів Товариства.

Водночас саме реалізація заходів плану превентивної реструктуризації дозволяє забезпечити баланс інтересів усіх кредиторів, оскільки збереження функціонуючого підприємства, нарощування його виробничого потенціалу та формування стабільних грошових потоків є значно ефективнішим механізмом задоволення кредиторських вимог, ніж примусове стягнення за умов фактичної фінансової нестійкості боржника.

Крім того, відновлення діяльності ПрАТ "ХТЗ" безпосередньо пов`язане із зростанням виробництва та реалізації сільськогосподарської техніки у 2026-2028 роках, що відповідає загальнодержавним економічним інтересам, зокрема в частині забезпечення аграрного сектору технікою в умовах післякризового відновлення економіки. Очікуваний ефект відновлювального попиту створює додаткові гарантії формування доходів Товариства, за рахунок яких вимоги кредиторів можуть бути задоволені у повному обсязі.

Таким чином, план превентивної реструктуризації є не тимчасовим заходом, а комплексним механізмом відновлення платоспроможності ПрАТ "ХТЗ", реалізація якого напряму впливає на можливість та реальність виконання судових рішень і задоволення вимог кредиторів у майбутньому.

Збройні обстріли з боку РФ спричинили пошкодження майна, наслідки яких носять тривалий характер. Фіксація таких пошкоджень здійснюється відповідно до встановленого порядку (акти, оцінки), потребує часу та залучення уповноважених органів і спеціалістів, що об`єктивно ускладнює та уповільнює процес відновлення пошкодженого майна і можливість його повноцінного використання в господарській діяльності.

Відновлення майна, пошкодженого внаслідок збройних обстрілів з боку РФ, потребує залучення додаткових матеріальних, фінансових та трудових ресурсів, які не були передбачені господарською діяльністю Товариства. Реалізація відновлювальних робіт можлива виключно після проведення відповідних технічних обстежень, визначення обсягу та вартості відновлення, а також формування джерел фінансування таких витрат.

У зв`язку з обмеженістю власних обігових коштів, Товариство вимушене здійснювати поетапний перерозподіл фінансових ресурсів, що об`єктивно ускладнює та уповільнює процес відновлення пошкодженого майна, яке необхідне для забезпечення господарської діяльності.

Зазначені вище процеси не є миттєвими і потребують певного проміжку часу, у зв`язку із чим ПрАТ "ХТЗ" просить відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області саме на 1 (один) рік.

На підтвердження скрутного фінансового становища, АТ "ХТЗ" було надано довідки з банківських установ щодо залишку грошових коштів та План превентивної реструктуризації АТ "ХТЗ", затверджений ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 по справі № 922/2471/25.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 №5-пр/2013 у справі №1-7/2013, підставою для застосування відстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення в установлені процесуальним законодавством строки. Зокрема, до таких обставин належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Суд погоджується з доводами позивача, що сторони наразі перебувають в однакових умовах воєнного стану, військова агресія проти України та правовий режим воєнного стану в країні однаково негативно впливають на обидві сторони даної справи.

Водночас, це не скасовує того, що режим воєнного стану в країні можна кваліфікувати як зазначену у п. 3 ч. 4 ст. 331 ГПК України надзвичайну подію, яка, зокрема, вплинула на результати господарської діяльності боржника.

З огляду на зазначені в заяві про відстрочення виконання рішення об`єктивні обставини, що ускладнюють виконання рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/2395/25 та надані на підтвердження існування цих обставин докази, вбачаються необгрунтованими доводи позивача про те, що заявником не доведено існування виключних та невідворотних обставин, що можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення господарського суду.

В рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Даний висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.09.2020 у справі № 905/30/16, від 14.07.2020 у справі № 908/1884/19, від 16.01.2020 у справі № 910/1820/19.

Суд бере до уваги, що заявник, посилаючись на скрутний фінансовий стан, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме на час звернення з відповідною заявою.

При цьому, в своїй заяві про відстрочення виконання рішення боржником зазначено, яким чином в разі задоволення судом такої заяви буде дотримано баланс інтересів сторін, зокрема, шляхом реалізації обладнання, яке не приймає участі у виробничій діяльності, за ринковими цінами, а також об`єктів нерухомого майна (та внутрішніх інженерних мереж), яке не використовується у виробничій діяльності.

Крім того, боржник зазначає, що внаслідок оптимізації витрат на виробництво, АТ "ХТЗ" зосередить основну господарську діяльність в 7 виробничих цехах, а виручка від реалізації нерухомого майна буде акумулюватися для наступного розрахунку із кредиторами, в тому числі і з Роганською селищною військовою адміністрацією.

В той же час, в разі примусового виконання відповідного рішення є велика вірогідність, що на грошові кошти та все майно АТ "ХТЗ" буде накладено арешт, який не дозволить здійснити заходи, зазначені вище. Крім того, негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність АТ "ХТЗ", що неминуче завдасть шкоди як самому Товариству, так і іншим особам.

За таких обставин, вбачається, що надання відстрочки виконання судового рішення дозволить оптимізувати діяльність та активи Товариства, унеможливить зупинення роботи АТ "ХТЗ", збереже робочі місця для працівників товариства та буде сприяти погашенню заборгованості перед позивачем у розумні строки, що є оптимальним і швидшим за строками виконання та не пов`язано з примусовим продажем в рамках виконавчого провадження арештованого майна.

Натомість, негайне виконання цього судового рішення у поточних обставинах фактично унеможливить виконання затвердженого судом плану превентивної реструктуризації АТ "ХТЗ", який є єдиним реалістичним та правовим механізмом відновлення платоспроможності підприємства та задоволення вимог кредиторів.

Зокрема, виконання рішення без надання відстрочки призведе до одночасного настання строку виконання всіх кредиторських вимог до підприємства на загальну суму близько 1 млрд грн. Такий фінансовий тягар є об`єктивно непосильним для підприємства в умовах воєнного стану, суттєвого скорочення ринків збуту, зруйнованої логістики та наслідків збройної агресії РФ.

Внаслідок цього боржник буде позбавлений можливості виконувати взяті на себе зобов`язання перед усіма кредиторами одночасно, у тому числі перед державою, органами публічної влади та підприємствами державного сектору. Фактично це нівелює саму мету превентивної реструктуризації - забезпечення контрольованого, поетапного та справедливого задоволення вимог кредиторів із збереженням господарської діяльності боржника.

Більше того, такі наслідки неминуче призведуть до переходу підприємства у стадію банкрутства з усіма притаманними їй негативними правовими, економічними та соціальними наслідками. У процедурі банкрутства задоволення вимог кредиторів, у тому числі держави, є значно менш імовірним та, як правило, здійснюється у значно меншому обсязі, ніж у межах реалізації плану реструктуризації.

Окремо слід наголосити, що негайне виконання судового рішення створить стан повної непередбачуваності щодо можливості здійснення АТ "ХТЗ" поточної господарської діяльності вже на даний момент. Підприємство буде змушене зупиняти виробничі процеси, переглядати або припиняти виконання контрактів, втрачати ділові зв`язки, що матиме ланцюговий негативний ефект для суміжних галузей та контрагентів.

Такі обставини неминуче призведуть до подальшого занепаду підприємства та скорочення робочих місць. На сьогодні на АТ "ХТЗ" працює понад 200 працівників, для яких підприємство є основним місцем роботи та джерелом доходу. Втрата цих робочих місць матиме істотний негативний вплив на соціальну стабільність, рівень зайнятості та добробут населення регіону.

Усі зазначені наслідки відбуватимуться в умовах повномасштабної збройної агресії РФ, коли економічна стабільність, збереження промислового потенціалу, робочих місць та податкових надходжень мають особливе, стратегічне значення для держави. У цьому контексті банкрутство одного з ключових промислових підприємств регіону матиме критичний негативний вплив не лише на місцеву громаду, але й на економіку регіону в цілому та державу загалом.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР.

Враховуючи викладене та обставини цієї справи, суд приходить до висновку, що боржником надано достатньо доказів, які свідчать про те, що його скрутний фінансовий стан, а також інші зазначені у заяві обставини у їх сукупності, суттєво ускладнюють виконання судового рішення, у звязку з чим суд вважає за можливе задовольнити заяву боржника про відстрочення виконання рішення господарського суду як обгрунтовану.

Керуючись ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (вх. № 2460 від 29.01.2026) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 по справі № 922/2395/25 - задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 по справі № 922/2395/25 до 03.11.2026 включно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.02.2026.

Суддя Кухар Н.М.