РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2026Справа № 910/14421/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу №910/14421/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» (01104, місто Київ, вул. Бастіонна, 14-А, оф. 42; )

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанiя «Київмiськбуд» (01010, мiсто Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6; )

про стягнення 42 072, 17 грн

без виклику представників сторін,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанiя «Київмiськбуд» про стягнення заборгованості за Договором підряду від 01.10.2021 № 1931/КБ виконання робіт з будівництва індивідуальної котеджної забудови та головного селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту в урочищі Оболонь на вул. Богатирській, на північ від затоки Верблюд, у Оболонському районі м. Києва. ІІІ черга будівництва. V пусковий комплекс. Житловий будинок №5 у розмірі 42 072 грн 17 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Інвест" та Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд" був укладений Договір підряду № 1931/КБ виконання робіт з будівництва індивідуальної котеджної забудови та головного селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту в урочищі Оболонь на вул. Богатирській, на північ від затоки Верблюд, у Оболонському районі м. Києва. ІІІ черга будівництва. V пусковий комплекс. Житловий будинок №5.

Пунктом 3.4.9 Договору, Сторони визначили, що Замовник компенсує Генпідряднику витрати понесені на охорону об`єкту, використану теплову та електричну енергію та інші витрати пов`язані з обслуговуванням та утриманням Об`єкту та підтверджені відповідними документами.

В період дії Договору, Відповідачем були прийняті роботи з охорони будівельного майданчику та об`єм використаної електричної енергії за адресою будівництва індивідуальної котеджної забудови в урочищі Оболонь на вул. Богатирській, на північ від затоки Верблюд, у Оболонському районі міста Києва, про що підписані відповідні: акт компенсації витрат № 1 від 31.10.2024 року за охорону будівельного майданчика на суму 35 640 грн.; акт компенсації витрат № 1 від 31.10.2024 року за використану тимчасову електроенергію на суму 6 432, 17 грн.

Вказані акти були підписані, скріплені печатками Сторонами, та прийняті без зауважень на суму 42 072,17 грн.

Разом з тим, всупереч умовам Договору, оплата за охорону будівельного майданчика та використану електроенергію не здійснюється ПрАТ "ХК "Київміськбуд", що є обов`язком Замовника.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанiя «Київмiськбуд» 20.12.2025 подано до суду відзив на позовну заяву. У поданому відзиві Відповідач зазначає про те, що згідно до Наказу Міністерства економіки України від 20.01.2025 року № 502 Відповідача визначено критично важливим підприємством для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також основним видом діяльності Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», як лідера будівельної галузі України, одного з найбільших операторів ринку нерухомості в м. Києві є будівництво та реалізація нерухомості.

Відповідач посилається на підпункт 8.2.1 Договору, відповідно до якого зазначено, що сторони звільняються вiд відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору і виникли поза волею Сторін (пожежа, катастрофа, стихiйне лихо, вiйна та iнше).

Відповідач зазначає, що невиконання чи/або прострочення зобов`язань ПрАТ "ХК "Київміськбуд" сталося чи могло статися з незалежних обставин, які визнані форсмажорними обставинами (обставиною непереборної сили), посилається на лист Торгово-промислової палати України вих. №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, який опублікований на офіційному веб-сайті, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), а також саме внаслідок деструктивних процесів на ринку будівництва житла в період пандемії коронавірусної хвороби та повномасштабного вторгнення росії в Україну аудитори констатували низьку девелоперську активність на ринку, пов`язану із суттєвим зниженням попиту на житло, порушенням ланцюгів поставок будівельних матеріалів, скороченням робочої сили, браком ліквідності у забудовників та високими ризиками, пов`язаними з інвестуванням коштів у країну. Додатково негативного ефекту завдали періоди блекаутів, коли будівельні компанії не мають змоги повноцінно функціонувати та продовжувати активне будівництво. Станом на середину 2023 року в сегменті економ- і комфорткласів попит становив близько 10% від довоєнних обсягів для тих проєктів, які перебували на початкових стадіях будівництва та на яких не проводилися активні будівельні роботи. Щодо об`єктів на завершальних стадіях будівництва та в яких будівельні роботи велися високими темпами, обсяг попиту в середньому міг досягати 20- 30% від довоєнних показників. Обсяги попиту на житлову нерухомість також перебувають на досить низькому рівні на тлі погіршення економічної ситуації в країні, падіння заробітних плат і зростання безробіття населення. Також зазначає, що карантинні обмеження протягом 2020-2021 років значно вплинули на роботу будівельної галузі. Крім того, через закриття кордонів виникали проблеми з вчасним отриманням імпортних будівельних матеріалів, компонентів тощо. Це не могло не вплинути негативно на обсяги продукції галузі. Найбільш постраждалим, за даними Державної служби статистики України, виявився сектор житла: індекс будівельної продукції за січень - листопад 2020 року в сегменті житлової нерухомості склав 82,6% порівняно з аналогічним періодом 2019 року. У столиці спад у будівництві відчувався особливо гостро, адже Київ традиційно є флагманом галузі: у січні - вересні 2020 року в експлуатацію ввели лише 59% від площі житлових будівель, які були зведені за цей же час у 2019 році.

Крім того, Відповідач продовжує реалізацію квартир через програми забезпечення житлом населення за рахунок регіональних бюджетів і державного бюджету, а саме: - програма єОселя, що реалізується Міністерством економіки України спільно з Міністерством цифрової трансформації України та "Укрфінжитло" за ініціативи Президента України; - державна програма здешевлення вартості іпотечних кредитів "Доступна іпотека 7%", розроблена у відповідності до Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 28 (зі змінами), що впроваджується за рахунок фінансової державної підтримки фізичних осіб - громадян України - позичальників іпотечних кредитів. Програма реалізується Фондом розвитку підприємництва через уповноважені банки; - програми забезпечення житлом учасників антитерористичної операції та осіб, які здійснювали заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, осіб з інвалідністю, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції та деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території України так і інших держав, членів їх сімей а також внутрішньо переміщених осіб; - бюджетна програму для забезпечення житлом учасників бойових дій, зокрема ветеранів АТО/ООС - внутрішньо переміщених осіб.

Відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

26.11.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано справу №910/14421/25 малозначною, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.12.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанiя «Київмiськбуд» надійшов відзив на позовну заяву.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» (далі - Генпідрядник) та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - Замовник) був укладений Договір підряду № 1931/КБ, згідно п. 1.1 якого Генпідрядник зобов`язується відповідно до проектно-кошторисної документації у визначені цим Договором строки виконання робіт з будівництва індивідуальної котеджної забудови та головного селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту в урочищі Оболонь на вул. Богатирській, на північ від затоки Верблюд, у Оболонському районі м. Києва. ІІІ черга будівництва. V пусковий комплекс. Житловий будинок №5 (далі - Об`єкт), передати житлову частину Об`єкта під заселення, Об`єкт - експлуатуючій організації, у порядку та на умовах передбачених Договором.

Строки виконання робіт: початок робіт - жовтень 2021, закінчення робіт - жовтень 2026. Датою закінчення робіт Сторони вважають дату введення в експлуатацію Об`єкта, якою є дата видачі зареєстрованого відповідним державним органом архітектурно-будівельного контролю сертифіката щодо відповідності закінченого Об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (далі - Сертифікат) (п. 1.3 Договору).

Строк заселення житлових будинків - грудень 2026 (п. 1.4 Договору).

Договірна ціна робіт визначається Сторонами відповідно до вимог нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, чинного законодавства України, розрахунку договірної ціни (Додаток №1 до Договору) та становить - 80 219 490 грн (в тому числі ПДВ 20 % 13 369 915 грн) (п. 2.1 Договору).

Змісті і строки виконання робіт визначаються Календарним графіком, який є невідємною частиною договору (Додаток №2 до Договору) (п. 2.5 Договору).

Відповідно до пп. 3.2.1 п. 3.2 Договору, права Генпідрядника своєчасно отримувати оплату за належно виконані обсяги Робіт у розмірі та строки, визначені цим Договором.

Обов`язки Генпідрядника: здійснити належне виконання Робіт на Об`єкті у встановлені п. 1.3 цього Договору строки у відповідності до затвердженої проектної документації, згідно з будівельними нормами та правилами, включаючи можливі Роботи, які чітко не вказані, але необхідні для повного та належного виконання Робіт (пп. 3.3.1 п. 3.3 Договору).

Відповідно до пп. 3.4.9 п. 3.4 Договору, обов`язки Замовника: Замовник компенсує Генпідряднику витрати понесені на охорону Об`єкту, використану теплову та електричну енергію та інші витрати пов`язані з обслуговування та утримання Об`єкту та підтверджені відповідними документами (договорами та рахунками відповідних служб).

Пунктом 5.7 Договору встановлено, що всі документи, які надходять від Генпідрядника, в тому числі акти, звіти, довідки та ін., повинні бути розглянуті, підписані та повернуті протягом 10 робочих днів, за умови відсутності претензій та виявлених недоліків. В разі виявлення суттєвих порушень та/або недоліків, Замовник направляє Генпідряднику вмотивовану відмову від підписання відповідних документів та визначає виявлені ним недоліки та орієнтовний строк для їх усунення. Отримавши таку відмову Генпідрядник зобов`язаний в узгоджений із Замовником строк усунути всі недоліки. Після цього, всі документи направляються у визначеному цим розділом порядку.

Розділом 8 визначені «Особливі умови» Договору, а саме пп. 8.2.1, пп. 8.2.2, пп. 8.2.3, пп. 8.2.4 п. 8.2 Договору встановлено:

- сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (пожежа, катастрофа, стихійне лихо, війна та інше);

- сторона, яка посилається на обставини непереборної сили, зобов`язується протягом 3 (трьох) днів з моменту їх настання повідомити другу Сторону про настання таких обставин. У такому випадку строк дії цього Договору, а також всі його суттєві строки переносяться Сторонами на відповідний термін. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України;

- у разі припинення дії обставин непереборної сили Сторона, яка на них посилалась, зобов`язується негайно направити відповідне повідомлення про це іншій Стороні з письмовим підтвердженням початку та періоду дії таких обставин. У повідомленні повинен бути зазначений термін, на який потрібно перенести виконання зобов`язань за цим Договором;

- у разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 2 (два) місяці, Замовник має право розірвати цей Договір, сплативши Генпідряднику кошти за обсяги виконаних робіт в повному обсязі. У разі попередньої оплати Генпідрядник зобов`язаний повернути Замовнику кошти протягом 10 (десяти) днів з дня направлення Замовником повідомлення про розірвання цього Договору на адресу Генпідрядника, за виключенням коштів, які витрачені на придбання товарів та послуг (робіт).

Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 30.06.2027, але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами своїх договірних зобов`язань (п. 8.10 Договору).

Додатковою угодою №1 від 01.11.2021, 1. сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до договору в частині строків закінчення виконання робіт та заселення житлових будинків, у зв`язку з чим погодили наступну нову редакцію пунктів 1.3, 1.4 та 8.10 Договору:

«п.1.3 Строки виконання робіт: початок робіт - жовтень 2021 року, закінчення робіт - вересень 2024 року. Датою закінчення робіт Сторони вважають дату введення в експлуатацію закінченого будівництвом Об`єкта, якою є дата видачі зареєстрованого відповідним державним органом архітектурно-будівельного контролю сертифіката щодо відповідності закінченого будівництвом Об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (далі - Сертифікат). У разі затримки Замовником фінансування більш 30 днів Сторони переносять строки виконання робіт на той же термін шляхом укладання додаткової угоди до цього Договору»;

«п. 1.4 Строк заселення житлових будинків - листопад 2024»;

«п.8.10 Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.03.2025, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх договірних зобов`язань».

2. Сторони домовились викласти Додаток №2 «Календарний графік виконання робіт» та Додаток №3 «Графік фінансування» до Договору в новій редакції.

Додатковою угодою №2 від 22.06.2022, сторони домовилася, що Замовник може здійснювати відчуження Генпідряднику матеріальних ресурсів та/або обладнання, що придбавалось Замовником для будівництва Об`єкту згідно пп. 3.1.5 Договору. Погоджені Сторонами вартість, кількість матеріальних ресурсів та/або обладнання відображається у документах прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей.

На виконання умов Договору, Відповідачем були прийняті роботи з охорони будівельного майданчику та об`єм використаної електричної енергії за адресою будівництва індивідуальної котеджної забудови в урочищі Оболонь на вул. Богатирській, на північ від затоки Верблюд, у Оболонському районі міста Києва, про що підписаний відповідний акт та скріплений печаткою Генпідрядника та Замовника, а саме: акт компенсації витрат № 1 від 31.10.2024 до Договору №1931/КБ від 01.10.2021 за охорону будівельного майданчика на суму 35 640 грн (з ПДВ); акт компенсації витрат № 1 від 31.10.2024 року за використану тимчасову електроенергію на суму 6 432, 17 грн. (з ПДВ). Вказані акти були підписані, скріплені печатками Сторонами, та прийняті без зауважень на суму 42 072, 17 грн.

Позивач звернувся до Відповідача з Листом-вимогою від 13.11.2025 за № 634/2, в якому просив Відповідача погасити заборгованість згідно підписаних актів компенсації витрат між сторонами за Договором підряду від 01.10.2021 № 1931/КБ. Дана вимога була отримана ПрАТ "ХК "Київміськбуд" та зареєстрована 18.11.2025 за № 01091/0/1-25, проте відповідь не надана та заборгованість не погашена.

Крім того, позивачем на адресу відповідача за №01078/0/1-25 від 18.11.2025 було направлено акт звіряння взаємних розрахунків у 2- примірниках.

Відтак, Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" порушило зобов`язання за Договором підряду № 1931/КБ виконання робіт з будівництва індивідуальної котеджної забудови та головного селекційнотехнологічного центру по конярству та кінному спорту в урочищі Оболонь на вул. Богатирській, на північ від затоки Верблюд, у Оболонському районі м. Києва. ІІІ черга будівництва. V пусковий комплекс. Житловий будинок №5, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 42 072, 17 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на підпункто 8.2.1 Договору, яким передбачено, що сторони звiльняються вiд відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору і виникли поза волею Сторін (пожежа, катастрофа, стихiйне лихо, вiйна та iнше).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено докази, якими позивач та відповідач обґрунтовував свої доводи та заперечення, а саме копії: листів №00667/0/1-25 від 02.07.2025, №00665/0/1-25 від 01.07.2025, №00682/0/1-25 від 04.07.2025, №00653/0/1-25 від 27.06.2025, №00632/0/1-25 від 27.06.2025, №00621/0/1-25 від 20.06.2025, №00602/0/1-25 від 17.06.2025, №00581/0/1-25 від 10.06.2025, №346 від 28.05.2025, №345 від 27.05.2025, №344 від 23.05.2025, №342 від 22.05.2025, №343 від 22.05.2025, №330 від 16.05.2025, №313 від 08.05.2025, №286 від 29.04.2025, №247 від 16.04.2025, №244 від 10.04.2025; листа-вимоги від 13.11.2025; супровідного листа №634 від 13.11.2025; довідки №634/1 від 13.11.2025; Договору-підряду №1931/КБ від 01.10.2021 з Додатками; Додаткової угоди №1 від 01.11.2021; Додаткової угоди №2 від 22.06.2022; акту компенсації витрат №1 від 31.10.2024, №1 від 31.10.2024, судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1 та 2 статті 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 ЦК України).

Частиною 1 статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Договір підряду складається з двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №523/6003/14-ц).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однією із загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору (пункт 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, уклавши договір підряду № 1931/КБ виконання робіт з будівництва індивідуальної котеджної забудови та головного селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту в урочищі Оболонь на вул. Богатирській, на північ від затоки Верблюд, у Оболонському районі м. Києва. ІІІ черга будівництва. V пусковий комплекс. Житловий будинок №5, відповідач погодився із запропонованими умовами.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо заявленого у відзиві на позовну заяву Відповідача про врахування обставин, що не залежали від волі Відповідача, а саме на наявність незалежних обставини, які визнані форс мажорними обставинами (обставиною непереборної сили), а також посилання відповідача на підпунктом 8.2.1 Договору, яким передбачено, що сторони звiльняються вiд відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору і виникли поза волею Сторін (пожежа, катастрофа, стихiйне лихо, вiйна та iнше), з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

За умовами п.8.2.1 договору підряду № 1931/КБ від 01.10.2021 сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (пожежа, катастрофа, стихійне лихо, війна та інше).

Сторона, яка посилається на обставини непереборної сили, зобов`язується протягом З (трьох) днів з моменту їх настання повідомити другу Сторону про настання таких обставин. У такому випадку строк дії цього Договору, а також всі його суттєві строки переносяться Сторонами на відповідний термін. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України (п.8.2.2 договору).

В той же час, в порушення умов п. 8.2.2 договору в матеріалах даної справи також відсутні будь-які докази повідомлення позивача у визначеному цим правочином порядку про настання форс-мажорних обставин.

Згідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, ворожі атаки, блокади, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна тощо.

Частина 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» містить перелік форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), до складі якого не включено відсутність у боржника необхідних коштів.

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

У відповідності до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України (ТПП), зокрема: засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

За результатами розгляду документів ТПП України/регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом (п.п. 3.3, 6.11 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 №40(3)).

В матеріалах справи не міститься доказів звернення Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» про виникнення обставин непереборної сили, а також відсутні відповідні документи, які видаються органами ТПП України, які засвідчують обставини непереборної сили.

Із змісту викладених положень договору та законодавства випливає, що належним доказом настання форс-мажорних обставин є виданий певному суб`єкту господарювання сертифікат ТПП України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили); при цьому для посилання на відповідні обставини Відповідач мав повідомити іншу сторону про початок дії таких обставин, надавши відповідний доказ - сертифікат (довідку) ТПП.

При цьому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №926/2343/16, від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі №905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (п. 75-77 постанови Об`єднаної палати КГС ВС від 19.08.2022 у справі №908/2287/17; п. 5.19-5.21 постанови КГС ВС від 21.09.2022 у справі №911/589/21; п. 47 постанови КГС ВС від 04.10.2022 у справі №927/25/21).

Верховний суд у своїй практиці виокремив наступні елементи форс-мажорних обставин: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; і найголовніше - унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності (Постанова ВС від 25.01.2022 №904/3886/21).

Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Іншими словами, сама по собі військова агресія російської федерації проти України не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні.

Воєнний стан як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Вищенаведене у сукупності дає підстави для висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі №922/2475/21.

З аналізу наведеного слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Разом з тим, Відповідачем не надано докази наявності обставин непереборної сили, що виникли поза волею Відповідача та те, що саме внаслідок цих обставин Відповідач не міг виконати вчасно свої зобов`язання за спірним договором.

Більше того, враховуючи пояснення Відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, останній всупереч умов п.8.2.2 Договору, яким передбачено, що Сторона, яка посилається на обставини непереборної сили, зобов`язується протягом 3 (трьох) днів з моменту їх настання повідомити другу Сторону про настання таких обставин. У такому випадку строк дії цього Договору, а також всі його суттєві строки переносяться Сторонами на відповідний термін. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, суд приходить до висновку, що Відповідач не надав сертифікат Торгово-промислової палати України або уповноваженого нею регіональним торгово-промисловими палатами, а також не направив будь-яких листів на адресу Позивача про форс-мажорні обставини в порядку, визначеному п. 8.2.2 Договору.

Суд звертає увагу, що юридична особа здійснює господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи спірний договір та отримуючи послуги без зауважень та заперечень, саме Відповідач повинен був врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання зобов`язання із оплати отриманих послуг.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідачем було дотримано вимог Договору та законодавства щодо надання належних доказів виникнення обставин непереборної сили, які би підтверджували неможливість виконання зобов`язань за укладеним із Позивачем Договором.

Суд не вбачає настання у даних правовідносинах між сторонами обставин непереборної сили, які об`єктивно унеможливили виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором у встановлені строки.

Отже, наведені вище обставини приводять до переконливого висновку про необхідність застосування при розгляді даної справи доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Доктрина venire contra factum proprium базується на принципі добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували оплату вартості витрат, понесених на охорону об`єкту, використану електричну енергію суду не надано, позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 42 072, 17 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява № 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, №274).

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України», зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постанові Верховного суду від 23.07.2024 у справі № 913/162/22.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» підлягають задоволенню повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанiя «Київмiськбуд» (01010, мiсто Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» (01104, місто Київ, вул. Бастіонна, 14-А, оф. 42; ) заборгованість у розмірі 42 072 (сорок дві тисячі сімдесят дві) грн. 17 коп.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанiя «Київмiськбуд» (01010, мiсто Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ІНВЕСТ» (01104, місто Київ, вул. Бастіонна, 14-А, оф. 42; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 50 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів ст. ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Текст рішення складено та підписано 16.02.2026, з урахуванням перебування судді Блажівської О.Є. на лікарняному.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА