УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 904/2302/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н.О.,

розглянувши клопотання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради

про розподіл судових витрат

у справі № 904/2302/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілл РТ"

до: 1) Виконавчого комітету Дніпровської міської ради,

2) Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради,

3) Приватного підприємства "Віко",

4) Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада,

про визнання недійсним рішення; визнання недійсним погодження на розміщення реклами; визнання недійсними пунктів договору; зобов`язання вчинити певні дії; стягнення збитків,

за участю Дніпропетровської обласної прокуратури.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.02.2026 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілл РТ" залишено без задоволення. Касаційні скарги Приватного підприємства "Віко", Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2025 у справі № 904/2302/24 скасовано в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з бюджету Дніпровської міської територіальної громади через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілл РТ" збитків у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди). Справу № 904/2302/24 у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. У решті постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2025 у справі № 904/2302/24 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2024, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2024 у справі № 904/2302/24 скасовано.

05.02.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якій заявник просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, оскільки під час винесення постанови Суд не вирішив питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Розглянувши подане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Стаття 244 ГПК України регулює питання розподілу судових витрат при ухваленні остаточного рішення по справі.

Частиною першою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами частини першої статті 315 ГПК України у резолютивній частині постанови касаційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Отже, суд касаційної інстанції здійснює розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення чи зміну остаточного судового рішення, прийнятого по суті заявлених вимог. При цьому у випадках скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції або постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд судові витрати у справі підлягають розподілу господарським судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду справи. Аналогічні висновки викладені, зокрема, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 500/2632/19, від 30.03.2021 у справі №911/2390/18, постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2020 у справі № 530/1731/16-ц.

Із наведених норм вбачається, що в разі направлення справи на новий розгляд у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для розподілу витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, оскільки не ухвалюється судове рішення, яким спір вирішено по суті.

Додатково, колегія суддів звертає увагу на пункт 120 постанови Верховного Суду від 03.02.2026 у цій справі № 904/2302/24, де зазначено, що з урахуванням положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Отже, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про розподіл судових витрат у справі № 904/2302/24.

Керуючись статтями 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про розподіл судових витрат у справі № 904/2302/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай