ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

"17" лютого 2026 р.Справа № 924/89/26

Господарський суд Хмельницької області у складі Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Жиромській А.Ю., розглянувши матеріали справи

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , с. Кальна, Хмельницький район, Хмельницька область

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

представники учасників процесу:

від заявника: не зявився,

встановив:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Хмельницької облаcті із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Зазначає, що в червні 2023 року пішла у відпустку по догляду за дитиною, в якій перебуває і досі. У зв`язку із травмою матері боржниця шукала кошти на повторну операцію, тому вирішила знайти онлайн-заробіток, не виходячи з дому. Заявниця стверджує, що суть її роботи полягала у відкритті віртуальних карток з кредитним лімітом, за час роботи оформила картки в 11 банках, за що отримала оплату, проте в подальшому заявниця висловила намір звільнитися. Повідомляє, що кредити, які брала сама, вчасно закривала, а кредити, оформлені через шахрайські дії боржниця не сплачувала. Зазначає про те, що через необережність з оформленням одного кредиту для сплати іншого і, так до 2026 року, все сильніше загнала себе у безвихідь.

Заявниця у підготовче засідання не з`явилася, свого представника не направила. Будь - яких клопотань, з цього приводу на адресу суду не надходило.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані боржником документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд встановив таке.

Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство) встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини 1 статті 8 Кодексу про банкрутство справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Кодексу про банкрутство неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу про банкрутство передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу про банкрутство.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу про банкрутство, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу про банкрутство дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами 1-3 статті 119 Кодексу про банкрутство у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини 3 статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими)).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Хмельницької області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у відповідності до пп. 2, 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Згідно з наданою інформацією боржником (списком кредиторів боржника) остання має заборгованість перед 12 фінансовими установами, а саме: АТ «А-Банк», АТ «Райфайзен Банк Аваль», АТ «КБ «Глобус Банк», АТ «Таскомбанк», Ат «Ідея Банк», АТ «Банк Альянс», АТ «Універсал Банк», ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Бізнес позика», ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Споживчий центр», ТОВ «Мілоан» на загальну суму 485 297,46 грн.

В якості доказів, окрім договорів, укладених із кредиторами, заявником надано також кредитний звіт Українського бюро кредитних історій станом на 26.01.2026.

Суд зауважує, що відповідно до інформації, що міститься у кредитному звіті УБКІ, боржниця у попередні роки, брала кредити та повністю погашала заборгованість (містяться відмітки ''кредит закритий''). Натомість переважну частину кредитів боржником отримано в жовтні 2025 року.

Таким чином, остання свідомо взяла на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась значна сума заборгованості, та уже повторно у січні 2026 року (вперше у листопаді 2025 року справа №824/1171/25) звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

З наданих матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи судом встановлено, що по більшій частині договорів про грошові зобов`язання ОСОБА_1 , не настав строк виконання основного зобов`язання, зокрема за кредитним договором на інші споживчі цілі №50062095 від 05.10.25, укладений з АТ «А-Банк» (строк 04.10.30), договором споживчого кредиту №9(33410172) від 05.10.25, укладений з АТ «ТаскомБанк» (строк 05.10.30), кредитною карткою №999/33409830-VR(33409831) від 05.10.25, укладений з АТ «ТаскомБанк» (строк 05.10.26), кредитною карткою №002/33407487-CK SB(33407493) від 04.10.25, укладений з АТ «ТаскомБанк» (строк 05.10.26), кредитною карткою 0657 від 05.04.25, укладений з АТ «Універсал Банк» (строк 05.04.50), невідновлювальною кредитною лінією №20.30. від 09.04.25, укладений з АТ «Універсал Банк» (строк 05.11.26), кредитним договором на інші споживчі цілі №9495191 від 05.10.25, укладений з ТОВ «Авентус Україна» (строк 30.09.26), кредитним договором на інші споживчі цілі №5865225 від 05.10.25, укладений з ТОВ «Лінеура Україна» (строк 30.09.26), кредитною карткою № від 08.10.25, укладений з АТ «Райфайзен Банк Аваль» (строк кредиту 08.10.50), кредитною карткою №4558102 від 06.10.25, укладений з АТ «КБ «Глобус Банк» (строк кредиту 06.10.30), договір товарного кредиту №4559902 від 07.10.25, укладений з АТ «КБ «Глобус Банк» (строк кредиту 06.04.26).

Звернення фізичної особи ОСОБА_1 з заявою про неплатоспроможність до закінчення терміну дії кредитних зобов`язань може свідчити про відсутність наміру їх виконання на момент їх отримання.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною.

Отже, на думку господарського суду такі дії, свідчать про наявність фактів недобросовісної поведінки боржника.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц).

Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19(905/1646/17), від 28.07.2022 у справі №902/1023/19(902/1243/20)).

Таким чином, всупереч зазначеному вище, суду не надано відповідні правочини, що в свою чергу унеможливлює встановлення судом наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У поданих ОСОБА_1 деклараціях за 2023, 2024, 2025 роки про майновий стан членами її сім"ї зазначено: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_3 , сестра - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бабуся - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та чоловік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Пояснень щодо зазначення у деклараціях батька, який помер матеріали поданої заяви не містять.

У заяві ОСОБА_8 зазначає, що отримує матеріальну допомогу від чоловіка відповідно до розписка від 09.01.2026 року у розмірі 5500,00 грн. Однак дані кошти в декларації не відображено.

Суд зауважує на тому, що власні розписки боржника не є належними доказами доходу.

Згідно з вимогами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів, які б підтверджували, дохід чоловіка (трудові угоди, договори, виписок з банківських рахунків) заявницею не надано, що викликає у суду сумніви у правдивості та реальності відображення боржником відповідних доходів. Натомість, до матеріалів заяви долучено Відомості з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та отриманих податків стосовно ОСОБА_7 за період березень 2022 - грудень 2022 рік.

У зазначених деклараціях відомості про фінансово - майновий стан членів сім`ї ОСОБА_1 не вказала у повному обсязі, зазначивши, що члени сім`ї інформацію не надали.

З цього приводу суд зазначає таке.

З поданих заявником декларацій вбачається не відповідність їх формі затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 року № 2627/5, зокрема, п. 9 Приміток не передбачає поставлення відмітки "-" чи "Члени сім`ї не надали інформації".

Водночас, заявником у відповідності до п. 8 Приміток не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про всіх членів сім`ї, яка необхідна для заповнення розділів IV-ХIV декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, зокрема доказів звернення до органів, які здійснюють реєстрацію транспортних засобів, морських, річкових суден, спеціальної техніки, іншого цінного рухомого майна, об`єктів інтелектуальної власності, отримання відомостей з відкритих державних реєстрів (джерел) щодо зазначеного майна та нематеріальних активів, тощо.

При цьому, саме на боржникові у справі про неплатоспроможність фізичної особи лежить обов`язок якнайповнішого розкриття суду та його кредиторам інформації про свій майновий стан та стан осіб, зазначений боржником у декларації (постанова Верховного Суду від 03.08.2023 року у справі № 926/2987-б/20).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони об`єктів нерухомого майна №453049250 від 21.11.2025 щодо ОСОБА_1 не виявлено записи щодо права власності на майно.

Згідно довідки про надання інформації №б-н від 18.11.2025, виданої РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів єдиної інформаційної системи МВС в період з 01 січня 2022 року по 19 листопада 2025 року фактів реєстрації, перереєстрації транспортних засобів на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) - не виявлено.

Однак, враховуючи дату звернення із поданою заявою до суду (28.01.2026), відповідні дані не є актуальними, оскільки могли зазнати змін.

З огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої КУзПБ установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 13 ЦК України).

Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки, зокрема на етапі ініціювання справи про його неплатоспроможність:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).

Отже, з огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що декларації про майновий стан боржника при зазначенні у них того, що члени сім`ї боржника "не надали інформації" не відповідають принципам повноти та достовірності.

Крім того, суд звертає увагу, що у декларації про майновий стан за 2025 у розділі XIV не зазначено відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї (а саме щодо витрат боржника).

За приписами КУзПБ судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Частиною 4 статті 116 КУзПБ визначено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Суд вважає, що такий боржник повинен повно та всебічно сприяти суду та кредиторам у встановлені свого реального майнового стану, а також запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань.

Стаття 124 КУзПБ встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника.

З наведеного слідує, що при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточняється та погоджується з кредиторами.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 долучено проект плану реструктуризації боргів, відповідно до якого запропоновано до списання 281418,99 грн. з загальної кредиторської заборгованості в сумі 378 755,34 грн.

Одночасно, суд звертає увагу, що план реструктуризації повинен містити саме умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника, а не по суті списання всієї суми заборгованості.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду №925/473/20 від 25.08.2021р.

Однак, на думку суду, за поданим боржником планом реструктуризації основною метою погашення боргу перед кредиторами є фактичне списання 74% заборгованості, тобто односторонньо враховує інтереси виключно боржника, ігноруючи при цьому майнові інтереси потенційних кредиторів, що не узгоджується з правовою природою процедури реструктуризації боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи, яка застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника, шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань перед кредиторами за планом реструктуризації, а лише засвідчує про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про його неплатоспроможність за формальними ознаками та створення умов щодо порушення інтересів кредиторів на отримання належного боргу з боржника.

Також матеріали справи не містять доказів вчинення зі сторони боржниці дій, спрямованих на покращення власного фінансового становища, зокрема шляхом працевлаштування, отримання допомоги по безробіттю або перебування на обліку у державному центрі зайнятості.

Разом з тим, матеріали заяви не містять повної інформації щодо витрачання заявником коштів отриманих за кредитними договорами. Посилання на відсутність коштів для погашення кредитної заборгованості, як на підставу невиконання грошового зобов`язання, суд не приймає, так як зазначені факти не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитними договорами.

Отже, визначені умови не можуть свідчити про реальні та беззаперечні наміри боржниці щодо досягнення цілей та завдань процедури реструктуризації, шляхом подання до суду реального плану реструктуризації, в якому були б враховані інтереси як боржника так і кредиторів та який би був спрямований на реальне погашення заборгованості перед кредиторами, а не її фактично повне списання/прощення.

З огляду на викладені обставини та наведені вище норми, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У зв`язку з відмовою у відкритті провадження у справі відсутні підстави для розгляду заяви арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 113, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Заяву арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни про участь у справі залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 17.02.2026 та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Суддя Гладюк Ю. В.

Віддру. 1 примірник до справи. Заявнику надіслати ухвалу до кабінету ЕС.

Надіслати на ел. пощту: ар.керуючому Белінській Н.О. ІНФОРМАЦІЯ_7