ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. Справа№ 910/8485/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.;

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Котовська Т.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамерлайн"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 (повний текст складено 20.11.2025)

у справі №910/8485/25 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамерлайн"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 1 559 537,51 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тамерлайн" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 1 559 537,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № ОД/НХ-24-421НЮ від 05.08.2024 в частині здійснення розрахунків.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 провадження у справі № 910/8485/25 в частині вимог про стягнення заборгованості в розмірі 1 436 100,00 грн закрито. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що сторони в пункті 7.2 Договору прямо передбачили, що обов`язок відповідача оплатити обумовлений договором товар виникає виключно після реєстрації відповідної податкової накладної в ЄРПН.

Оскільки відповідачем згідно платіжних доручень № 658526 від 30.09.2025 на суму 788 100,00 грн та № 658525 від 30.09.2025 на суму 648 000,00 грн сплачено суму основного боргу за Договором у розмірі 1 436 100,00 грн, суд першої інстанції закрив провадження у справі на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Також суд першої інстанції вказав, що враховуючи встановлені у п. 7.2. договору умови оплати та факт оплати заборгованості 30.09.2025 після розблокування податкових накладних, на яку позивачем здійснено відповідні нарахування в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, а отже заявлені позивачем до стягнення нарахування за визначені позивачем періоди задоволенню не підлягають, оскільки в означені періоди у відповідача був відсутній обов`язок зі здійснення розрахунків, з огляду на відсутність доказів реєстрації податкових накладних, обов`язок з реєстрації яких є передумовою для здійснення відповідачем розрахунків за Договором, і після виконання позивачем якого, відповідачем виконано свій обов`язок зі здійснення оплати за поставлений за Договором товар.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тамерлайн" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/8485/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- ні у п. 7.2 Договору, ні в інших пунктах, які стосуються оплати товару, не зазначено, що мова йде про реєстрацію податкової накладної саме у ЄРПН, визначення поняття «реєстрація податкової накладної» у тексті Договору взагалі відсутнє;

- суд безпідставно визначив, що мова йде про конкретні податкові накладні, хоча норма Договору не конкретизує, що на увазі маються податкові накладні, складені за фактом відвантаження товару за Договором;

- суд безпідставно визначив, що направлення позивачем податкової накладної для реєстрації в ЄРПН не є належним виконанням «реєстрації податкової накладної», хоча Договір взагалі не містить обов`язку постачальника (Позивача) здійснити таку реєстрацію, а також не розкриває зміст поняття «реєстрація»;

- договір не зобов`язує постачальника здійснити реєстрацію податкової накладної, тобто така реєстрація не є обов`язком позивача за договором;

- позивач направив відповідні податкові накладні для реєстрації у ЄРПН, що підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи, проте не надав оцінку тому, що на цьому обов`язок платника податків зареєструвати податкову накладну вичерпується, оскільки всі подальші дії з реєстрації вчиняє контролюючий орган.

- навіть з урахуванням помилкової позиції суду першої інстанції щодо моменту виникнення у відповідача обов`язку оплатити одержаний товар, на користь Позивача підлягали стягненню щонайменше відсотки річних за період з 24.09.2025 до 29.09.2025.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/8485/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 03.02.2026.

На адресу суду від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 12.01.2026 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 03.02.2026 оголошено перерву до 10.02.2026.

Явка представників сторін

Представник позивача у судове засідання 10.02.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином шляхом направлення процесуальних документів до електронного кабінету в системі ЄСІТС.

Водночас, 10.02.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності його представника.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), враховуючи рекомендації, викладені у пункті 2.2. Правил організації ефективного господарського судочинства, затверджених рішенням загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 5 від 29.05.2024, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 10.02.2026 за відсутності представника позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

05 серпня 2024 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тамерлайн" (далі - постачальник, позивач), за результатами проведеної закупівлі UA-2024-06-07-001417-а, укладено Договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № ОД/НХ-24-421НЮ (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до Специфікації № 1 (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього Договору.

Найменування товару, згідно з п. 1.2 Договору: ОД-24Т 488 ВО: обладнання силове код ДК 021:2015 - 31210000-1 Електрична апаратура для комутування та захисту електричних кіл.

Кількість, асортимент, марка, рік/дата виготовлення та виробник товару визначаються у Специфікації № 1 (Додаток № 1) до цього Договору (п. 1.3 Договору).

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP Delivered Duty Paid (поставка з оплатою мита) відповідно до Інкотермс у редакції 2020 року. У випадку наявності розбіжностей між умовами цього Договору та правилами Інкотермс у редакції 2020 року, умови цього Договору матимуть перевагу.

Поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Партією товару вважається обсяг одиниць товару, визначений покупцем у рознарядці, якщо інше не вказано в самій рознарядці.

Строк поставки товару - протягом 14 календарних днів з дати надання письмової рознарядки покупцем.

Місце поставки товару: м. Одеса, м. Сміла, м. Знам`янка.

Право власності на товар переходить до покупця з дати поставку товару.

Згідно з п. 4.6 Договору датою поставки товару вважається дата підписання сторонами Акту прийому-передачі товару або видаткової накладної.

У відповідності до пунктів 6.1 та 6.3 Договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації № 1 (Додаток) до цього Договору. Ціна товару включає вартість товару тари (упаковки), а також інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього Договору.

Ціна Договору становить 1 196 750,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% 239 350,00 грн, усього з ПДВ 1 436 100,00 грн. Ціна Договору включає в себе обов`язкові платежі, у тому числі на користь третіх осіб, пов`язані з виконанням цього Договору. Будь-яка додаткова вартість окремих витрат, пов`язаних з виконанням цього Договору, не сплачується покупцем окремо та вважається врахованою у ціні цього Договору.

За умовами п. 7.2 Договору оплата за кожну партію поставленого товару за цим Договором проводиться покупцем на 45 календарний день з дати підписання Акту прийому-передачі товару або видаткової накладної за умови реєстрації податкової накладної, оформленої відповідно до вимог законодавства України, та відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію товару, при наявності документів, зазначених у п. 5.4 цього Договору.

У разі якщо дата оплати припадає на вихідний, святковий, неробочий день, оплата здійснюється на наступний робочий день після вихідного, святкового, неробочого дня.

У пункті 7.3 Договору узгоджено, що покупець здійснює оплату за кожну партію поставленого товару за умови наявності належним чином оформлених документів на відповідну партію товару, а саме:

- підписаного постачальником рахунку-фактури;

- підписаного сторонами акту прийому-передачі товару або підписаної сторонами видаткової накладної;

- документів, які підтверджують якість товару, зазначених у п. 2.2 цього Договору;

- документів про проведення вхідного контролю поставленого товару (акти про фактичну якість і комплектність продукції з підтвердженням відсутності недоліків поставленого товару);

- зареєстрованої податкової накладної у відповідності до вимог законодавства України (якщо постачальник є платником ПДВ).

Відповідно до п. 7.5 Договору остаточні фінансові взаєморозрахунки сторони здійснюють після підписання акту звірки, який складається і підписується уповноваженими представниками сторін, за умови наявності документів, визначених п. 7.3 цього Договору.

Сторони домовились, що податкові накладні складаються та реєструються постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладених, з врахуванням норм законодавства за реквізитами, узгодженими у п. 7.8 Договору.

Строк дії цього Договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2024. На період дії воєнного стану строк дії Договору визначається з урахуванням Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (п. 16.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено Специфікацію № 1 на суму 1 436 100,00 грн.

30 грудня 2024 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої, у зв`язку з виробничою потребою, керуючись ч. 6 ст. 41 Закону України "Публічні закупівлі", сторони домовились продовжити строк дії Договору та ввести в дію Специфікацію № 2 (Додаток № 2) на суму 283 716,00 грн.

Також, означеною Додатковою угодою сторони дійшли згоди викласти пункти 1.1, 1.3, 6.1, 6.3 та 16.1 у новій редакції:

- 1.1 Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до Специфікацій № 1, 2 (Додаток № 1, 2), що є невід`ємною частиною цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього Договору;

- 1.3 Кількість, асортимент, марка, рік/дата виготовлення та виробник товару визначаються у Специфікаціях № 1, 2 (Додаток № 1, 2) до цього Договору;

- 6.1 Покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікаціях № 1, 2 (Додатки 1, 2) до цього Договору. Ціна товару включає вартість товару тари (упаковки), а також інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього Договору;

- 6.3 Ціна Договору становить 1 433 180,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% 286 636,00 грн, усього з ПДВ 1 719 816,00 грн. Ціна Договору включає в себе обов`язкові платежі, у тому числі на користь третіх осіб, пов`язані з виконанням цього Договору. Будь-яка додаткова вартість окремих витрат, пов`язаних з виконанням цього Договору, не сплачується покупцем окремо та вважається врахованою у ціні цього Договору;

- 16.1 Строк дії цього Договору по Специфікації № 1 (Додаток № 1) встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2024, по Специфікації № 2 (Додаток № 2) - з 01.01.2025 по 30.06.2025. На період дії воєнного стану строк дії Договору визначається з урахуванням Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.

Додатком № 2 до Додаткової угоди сторонами узгоджено Специфікацію № 2 на суму 283 716,00 грн.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 1 436 100,00 грн згідно видаткових накладних № 122 від 11.10.2024 на суму 788 100,00 грн, № 123 від 11.10.2024 на суму 648 000,00 грн, що також підтверджується Актами прийому-передачі товару від 11.10.2024 на суму 788 100,00 грн, від 11.10.2024 на суму 648 000,00 грн, товарно-транспортними накладними № 105 від 11.10.2024, № 106 від 11.10.2024, Актами про фактичну якість і комплектність продукції № НХТер-2-1410(1) від 14.10.2024, НХТер-2-1410(2) від 14.10.2024.

Також на виконання умов договору та вимог статті 201 Податкового кодексу України позивачем складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні № 144 від 11.10.2024 на суму 788 100,00 грн та № 145 від 11.10.2024 на суму 648 000,00 грн, реєстрація яких, як вбачається з квитанцій № від 24.10.2024 та № від 04.11.2024 була зупинена контролюючим органом, у зв`язку з тим, що податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Також позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що оскільки поставка товару відбулася 11.10.2024, але, виходячи з дати довіреностей, відповідачем товар було прийнято 14.10.2024 і тоді ж підписано видаткові накладні і акти прийому-передачі товару, 45-тим днем від цієї дати є 28.11.2024, а першим днем, з якого оплата вважається простроченою, - 29.11.2024, однак до теперішнього часу оплата товару відповідачем не здійснена, в зв`язку з чим, позивач з урахуванням прийнятої судом до розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 436 100,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 112 677,35 грн, 0,1% річних у розмірі 129,48 грн та 3% річних у розмірі 32 103,45 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов Договору та Специфікації № 1 позивачем поставлено відповідачу товар на суму 1 436 100,00 грн згідно видаткових накладних № 122 від 11.10.2024 на суму 788 100,00 грн, № 123 від 11.10.2024 на суму 648 000,00 грн, що також підтверджується Актами прийому-передачі товару від 11.10.2024 на суму 788 100,00 грн, від 11.10.2024 на суму 648 000,00 грн, товарно-транспортними накладними № 105 від 11.10.2024, № 106 від 11.10.2024, Актами про фактичну якість і комплектність продукції № НХТер-2-1410(1) від 14.10.2024, НХТер-2-1410(2) від 14.10.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем згідно платіжних доручень № 658526 від 30.09.2025 на суму 788 100,00 грн та № 658525 від 30.09.2025 на суму 648 000,00 грн, сплачено суму основного боргу за Договором у розмірі 1 436 100,00 грн.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки сума заборгованості за договором поставки була сплачена під час розгляду справи у суді першої інстанції, провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 436 100,00 грн було закрито місцевим господарським судом на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду першої інстанції в цій частині апелянт не оскаржує.

Водночас, позивач зазначає про те, що відповідачем було допущено прострочення оплати поставленого товару, у зв`язку із чим позивачем були нараховані інфляційні втрати у розмірі 112 677,35 грн, 0,1% річних у розмірі 129,48 грн та 3% річних у розмірі 32 103,45 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У відповідності до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами п. 7.2 Договору оплата за кожну партію поставленого товару за цим Договором проводиться покупцем на 45 календарний день з дати підписання Акту прийому-передачі товару або видаткової накладної за умови реєстрації податкової накладної, оформленої відповідно до вимог законодавства України, та відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію товару, при наявності документів, зазначених у п. 5.4 цього Договору.

У разі якщо дата оплати припадає на вихідний, святковий, неробочий день, оплата здійснюється на наступний робочий день після вихідного, святкового, неробочого дня.

У пункті 7.3 Договору узгоджено, що покупець здійснює оплату за кожну партію поставленого товару за умови наявності належним чином оформлених документів на відповідну партію товару, а саме:

- підписаного постачальником рахунку-фактури;

- підписаного сторонами акту прийому-передачі товару або підписаної сторонами видаткової накладної;

- документів, які підтверджують якість товару, зазначених у п. 2.2 цього Договору;

- документів про проведення вхідного контролю поставленого товару (акти про фактичну якість і комплектність продукції з підтвердженням відсутності недоліків поставленого товару);

- зареєстрованої податкової накладної у відповідності до вимог законодавства України (якщо постачальник є платником ПДВ).

Отже, як вірно встановив суд першої інстанції, сторони в пункті 7.2 Договору прямо передбачили, що обов`язок відповідача оплатити обумовлений договором товар виникає виключно після реєстрації відповідної податкової накладної в ЄРПН.

Доводи апелянта, що ні у п. 7.2 Договору, ні в інших пунктах, які стосуються оплати товару, не зазначено, що мова йде про реєстрацію податкової накладної саме у ЄРПН колегія суддів відхиляє, оскільки у пункті 7.8 Договору чітко передбачено, що податкові накладні складаються та реєструються постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладених, з врахуванням норм законодавства.

Частиною 1 статті 212 ЦК України визначено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Відтак, з урахуванням наведених норм чинного законодавства, вказана умова договору щодо обов`язку позивача з реєстрації податкової накладної є обов`язковою для виконання сторонами, і розрахунок за умовами Договору залежить від вчинення відповідних дій самим позивачем, чого проте ним зроблено не було, а отже, у відповідача і не виникло зобов`язання з проведення оплати за Договором на момент звернення з позовом до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні № 144 від 11.10.2024 на суму 788 100,00 грн та № 145 від 11.10.2024 на суму 648 000,00 грн, реєстрація яких, як вбачається з квитанцій № від 24.10.2024 та № від 04.11.2024 була зупинена контролюючим органом, у зв`язку з тим, що податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Також позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В подальшому, листом № Т-58/14-89 від 25.09.2025 позивач повідомив відповідача про розблокування відповідно до рішень податкового органу № 13301549/42776621 від 24.09.2025 та № 13301550/42776621 від 24.09.2025 податкових накладних № 144 від 11.10.2024 та № 145 від 11.10.2024 відповідно.

Отже, враховуючи імперативні положення пункту 7.2 укладеного між сторонами Договору, строк виконання відповідачем свого обов`язку з оплати поставленого позивачем товару за умовами договору настав після реєстрації відповідних податкових накладних, а саме 24.09.2025.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 9.2 Договору сторони відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України встановили, що розмір відповідальності покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1% річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором.

Тобто, на строк дії договору сторони визначили інший розмір процентів річних, ніж передбачений у ст. 625 ЦК України.

Так, позивачем було нараховано інфляційні втрати у розмірі 112 677,35 грн за період грудень 2024 - вересень 2025 , 0,1% річних у розмірі 129,48 грн за період з 29.11.2024 по 31.12.2024 та 3% річних у розмірі 32 103,45 грн за період з 01.01.2025 по 29.09.2025.

Як вже було зазначено вище, відповідачем згідно платіжних доручень № 658526 від 30.09.2025 на суму 788 100,00 грн та № 658525 від 30.09.2025 на суму 648 000,00 грн, сплачено суму основного боргу за договором у розмірі 1 436 100,00 грн.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що заявлені позивачем до стягнення нарахування за визначені позивачем періоди задоволенню не підлягають, оскільки в означені періоди у відповідача був відсутній обов`язок зі здійснення розрахунків, з огляду на відсутність доказів реєстрації податкових накладних, обов`язок з реєстрації яких є передумовою для здійснення відповідачем розрахунків за Договором, і після виконання позивачем якого, відповідачем виконано свій обов`язок зі здійснення оплати за поставлений за Договором товар.

Водночас, колегія суддів частково не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки з огляду на реєстрацію податкових накладних 24.09.2025, саме із цього моменту у відповідача виник обов`язок з оплати поставленого товару згідно приписів п. 7.2. договору, тоді як відповідну оплату відповідач здійснив лише 30.09.2025.

А тому, у позивача було наявне право на здійснення нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України, у зв`язку із наявністю у відповідача простроченого виконання грошового зобов`язання.

Оскільки, як вже було зазначено вище, реєстрація податкових накладних відбулась лише 24.09.2025, а тому у позивача було відсутнє право нарахувань 0,1% річних згідно п. 9.2. договору у розмірі 129,48 грн за період з 29.11.2024 по 31.12.2024, у зв`язку із чим суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову у цій частині.

Стосовно нарахованих 3 % річних у розмірі 32 103,45 грн за період з 01.01.2025 по 29.09.2025 суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що такі нарахування здійснено неправомірно, оскільки сторонами узгоджено інший розмір відсотків річних, аніж визначений ст. 625 ЦК України, і закінчення строку дії Договору жодним чином не припиняє як зобов`язання, так і права, які виникли на підставі Договору.

Водночас, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, на виконання умов договору та Специфікації № 1 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткових накладних № 122 від 11.10.2024 на суму 788 100,00 грн, № 123 від 11.10.2024 на суму 648 000,00 грн.

Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку, 3 % річних були обраховані позивачем у зв`язку із простроченням оплати поставленого згідно Специфікації № 1 товару. Період нарахування - з 01.01.2025 по 29.09.2025.

Відповідно до п. 16.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2024) строк його дії по Специфікації № 1 (Додаток № 1) встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2024, по Специфікації № 2 (Додаток № 2) - з 01.01.2025 по 30.06.2025.

Таким чином, договір по Специфікації № 1 припинив свою дію з 01.01.2025.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання, що також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17.

Закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору (пункт 116 постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (провадження № 12-85гс20)).

Так, із закінченням строку договору на який його було укладено, договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

А тому, нарахування процентів річних у розмірі 0,1 %, встановлених п. 9.2. договору, було можливо лише під час дії договору.

Після закінчення строку дії договору позивач був наділений правом на нарахування 3 % річних, які встановлені ст. 625 ЦК України, чим він правомірно скористався.

Колегія суддів, здійснивши власний розрахунок 3 % річних за період з 24.09.2025 (момент реєстрації податкових накладних) по 29.09.2025 (дату, яка передувала даті сплати відповідачем заборгованості), дійшла до висновку, що обґрунтованим розміром 3 % річних є 708,16 грн. В решті вимог про стягнення 3 % річних слід відмовити.

Стосовно нарахованих інфляційних втрат у розмірі 112 677,35 грн за період грудень 2024 - вересень 2025, колегія суддів зазначає наступне.

Так, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Оскільки строк оплати товару настав 24.09.2025, оплата відбулась 30.09.2025, період прострочення у вересні 2025 є меншим 15 днів, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 112 677,35 грн за період грудень 2024 - вересень 2025.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, з огляду на наведені вище висновки, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамерлайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/8485/25 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - частковому скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамерлайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/8485/25 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/8485/25 частково скасувати в частині відмови у стягненні нарахованих 3 % річних та в цій частині ухвалити нове, яким позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамерлайн" (01024, місто Київ, ВУЛИЦЯ КРУГЛОУНІВЕРСИТЕТСЬКА, будинок 7, офіс 26/1, ) 708,16 грн 3 % річних, 8,50 грн судового збору за подачу позову та 12,75 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/8485/25 залишити без змін.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/8485/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 16.02.2026

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко