ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 Справа № 914/3428/25

За позовом: Львівської міської ради, м.Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Хмелярчука Володимира Михайловича, м.Львів,

про: стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 107 722,97 грн.

Суддя І. Б. Козак

При секретарі Р.Волошин

Представники сторін:

Від позивача: Хухра В.А. представник;

Від відповідача: не з`явився.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Хмелярчука Володимира Михайловича про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 107 722,97 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.11.2025.

03.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.02.2026.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 17.02.2026 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві. Просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності площею 0,1096 га з кадастровим номером :10:001:0042 на вул. Т. Шевченка, 154-а у місті Львові у сумі 107 722,97 грн.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

- 3028 грн сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 17.02.2026 не з`явився, відзиву на позову заяву не подавав.

Обставини справи.

Відповідно до пункту 1 ухвали Львівської міської ради від 25.02.2021 №304 «Про надання ФОП Хмелярчук М. М. дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вул. Т. Шевченка, 154-а» передбачено надати фізичній особі-підприємцю Хмелярчук Марії Михайлівні дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1096 га на вул. Т. Шевченка, 154-а (кадастровий номер :10:001:0042) для обслуговування виробничо-складських будівель за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,1096 га кадастровий номер :10:001:0042 на вул. Т. Шевченка, 154-А у м. Львові не приймалося.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2025 №446102809 будівля, матеріальний склад літ. «Л-1» загальною площею 533.8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) за адресою: м. Львів, вул. Т. Шевченка, буд. 154а перебувають у приватній власності відповідача.

Представником управління державного контролю за використанням та охороною земель Львівської міської ради, представником Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та представником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю 07 березня 2025 poкy було проведено обстеження земельної ділянки, за результатами якого встановлено, що Хмелярчук Володимир Михайлович фактично використовує земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1096 га (кадастровий номер: :10:001:0042) для обслуговування автосервісу на вул. Т. Шевченка, 154-а у м. Львові за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

За результатами зазначеного обстеження складено акт обстеження земельної ділянки від 07 березня 2025 року №38 та направлено відповідачу лист управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради №2412-вих-55298 від 15.04.2025 (№ відправлення 245) для вжиття заходів щодо оформлення права користування (оренди) земельною ділянкою комунальної власності №2 площею 0,1096 га (кадастровий номер: :10:001:0042) на вул. Т. Шевченка, 154-а у м. Львові.

Таким чином, за період 01.01.2024 по 30.09.2025 документи, які посвідчують право користування (оренди) земельною ділянкою площею 0,1096 га з кадастровим номером :10:001:0042 на вул. Т. Шевченка, 154-а у місті Львові у Фізичної особи-підприємця Хмелярчука Володимира Михайловича відсутні.

Відповідно до розрахунку управлінням земельних ресурсів департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради, сума недоотриманих коштів міським бюджетом з плати за землю внаслідок використання фізичною особою - підприємцем Хмелярчуком Володимиром Михайловичем земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :10:001:0042 на вул. Т. Шевченка, 154-а у м. Львові за період з 01.01.2024 року по 30.09.2025 року без документів, які підтверджують право користування становить 107 722,97 грн.

Згідно інформації з листа Головного управління ДПС у Львівській області від 15.07.2025 №1.9-20982-24 відповідач не здійснював сплату земельного податку або орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,1096 га (кадастровий номер :10:001:0042) на вул. Шевченка, 154-а у м. Львові за період з 24.08.2023 по 07.07.2025 роки.

Відповідно до інформації з листа управління адміністрування місцевих та залучених фінансів департаменту фінансової політики від 10.07.2025 №4-2201-8246 до бюджету Львівської МТГ від Хмелярчука Володимира Михайловича (РНОКПП НОМЕР_2 ) в період з 24.08.2023 по 07.07.2025 плата за землю (земельний податок, орендна плата) не надходила.

Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів повернення безпідставно збережених коштів.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси і континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності, згідно статті 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Статтями 7,140,142 Конституції України та статтями 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, функціонування якого гарантується державою, є рухоме і нерухоме майно, доходи міських бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Згідно з статтями 26,33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статтею 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного природоохоронного законодавства, використання і охороною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України та пункту 14.1.147. статті 14 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72,14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Предметом доказування є встановлення обставин користування відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та договору, підставність стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 107 722,97 грн.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2025 №446102809 будівля, матеріальний склад літ. «Л-1» загальною площею 533.8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) за адресою: м. Львів, вул. Т. Шевченка, буд. 154а перебувають у приватній власності відповідача.

Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,1096 га кадастровий номер :10:001:0042 на вул. Т. Шевченка, 154-А у м. Львові не приймалося.

Актом обстеження земельної ділянки від 07 березня 2025 року №38 встановлено, що Хмелярчук Володимир Михайлович фактично використовує земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1096 га (кадастровий номер: :10:001:0042) для обслуговування автосервісу на вул. Т. Шевченка, 154-а у м. Львові за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

На підставі наявних у справі документів, суд дійшов висновку, що доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою, зокрема укладення відповідних договорів оренди з Львівською міською радою та державної реєстрації такого права, матеріали справи не містять.

Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного Кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Статтею 1212 Цивільного Кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного Кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 Цивільного Кодексу України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного Кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного Кодексу України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах ВП ВС від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18).

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач ФОП Хмелярчук В.М. використовував земельну ділянку комунальної власності площею 0,1096 га (кадастровий номер :10:001:0042) для обслуговування автосервісу на вул. Т. Шевченка, 154-а у м. Львові, що є підставою для розрахунку розміру орендної плати, що підлягає стягненню як безпідставно збережені кошти.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суду необхідно встановити розмір земельної ділянки, яка використовується останнім. Отже, за матеріалами справи підтверджується факт користування земельною ділянкою комунальної власності площею 0,1096 га (кадастровий номер :10:001:0042) та відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.10.2025 року № НВ-025 земельна ділянка 0,1096 га (кадастровий номер :10:001:0042) зареєстрована 30.07.2017 року в Державному земельному кадастрі.

Згідно з інформації з витягу від 02.10.2025 року № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0042 становить 2 185 683,42 грн.

Згідно поданого розрахунку сума безпідставно збережених коштів за період з 01.01.2024 по 30.09.2025 року, які підтверджують право користування земельною ділянкою комунальної власності площею 0,1096 га (кадастровий номер :10:001:0042), становить 107 722,97 грн.

Згідно інформації з листа Головного управління ДПС у Львівській області від 15.07.2025 №1.9-20982-24 відповідач не здійснював сплату земельного податку або орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,1096 га (кадастровий номер :10:001:0042) на вул. Шевченка, 154-а у м. Львові за період з 24.08.2023 по 07.07.2025 роки.

Відповідно до інформації з листа управління адміністрування місцевих та залучених фінансів департаменту фінансової політики від 10.07.2025 №4-2201-8246 до бюджету Львівської МТГ від Хмелярчука Володимира Михайловича (РНОКПП НОМЕР_2 ) в період з 24.08.2023 по 07.07.2025 плата за землю (земельний податок, орендна плата) не надходила

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно положень статей 10, 265 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України плата за землю зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже бюджет Львівської міської територіальної громади недоотримав кошти, які мав сплатити відповідач за користування земельною ділянкою.

Відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 107 722,97 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хмелярчука Володимира Михайловича Хмелярчук Володимир Михайлович (адреса АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл.Ринок, 1; ) 107 722,97 грн безпідставно збережених коштів та 3028,00 грн судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 17.02.2026.

Суддя Козак І.Б.