ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

17 лютого 2026 року м. Тернопіль Справа № 921/19/26
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМБІЗНЕС", м. Київ

до відповідача Державного підприємства "СЕТАМ", м. Київ

про стягнення 175 414 грн 99 коп.

за участю представників від:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМБІЗНЕС", м. Київ до Державного підприємства "СЕТАМ", м. Київ, про стягнення 175 414,99 грн боргу, з яких 65 474,60 грн орендної плати за липень-серпень 2022 року, 82 804,30 грн інфляційних нарахувань та 27 136,09 грн 3% річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору суборенди нежитлового приміщення №1134 від 01.01.2019 в редакції Додаткової угоди №2 від 23.12.2020 та погашення боргу, присудженого до стягнення згідно судового рішення у справі №921/132/23 в розмірі 229161,10грн. лише 30.12.2025.

Ухвалою суду від 20.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 17.02.2026; сторонам встановлені процесуальні строки для подання заяв по суті позову.

У судове засідання 17.02.2026 представники сторін не з`явилися; про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали від 20.01.2026 через електронні кабінети, зареєстровані в підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

04.02.2026 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС від відповідача надійшов відзив на позовну заяву без номера від 04.02.2026 (вх..№943 від 05.02.2026), в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволені повністю. Крім того, просив суд передати справу №921/19/26 за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Київ, зазначивши, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних-осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Державного підприємства "СЕТАМ" є місто Київ, а суборендарем за Договором суборенди нежитлового приміщення № 1134 від 01.01.2019 є саме ДП "СЕТАМ", а не його Тернопільська філія, яка не є окремою юридичною особою.

06.02.2026 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС від позивача надійшла відповідь на відзив без номера від 06.02.2026 (вх..№979), у якій позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Також позивач вважає необґрунтованим клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду м. Київ.

Розглянувши заявлене у відзиві на позов клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 30 ГПК України встановлює правила виключної підсудності, згідно з якими позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Під нерухомим майном розуміються земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України).

У цій справі предметом спору є стягнення заборгованості в розмірі 175 414 грн 99 коп., яка виникла з договору суборенди нежитлового приміщення № 1134 від 01.01.2019 (з урахуванням додаткових угод). Об`єктом суборенди є нежитлові приміщення загальною площею 44,0 кв. м (частина будівлі на 3-му поверсі) та складське приміщення літери "Л" загальною площею 600,00 кв. м, розташовані за адресою: м. Тернопіль, вул. Поліська, 14. Таким чином, спір безпосередньо стосується користування нерухомим майном, розташованим у м. Тернополі, Тернопільська область.

Позовні вимоги про стягнення орендної плати (заборгованості) є похідними від правовідносин щодо користування нерухомим майном і, відповідно, підпадають під правила виключної підсудності за місцем знаходження такого майна.

Подібний правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-161гс20) де зазначено, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 1 ст. 30 ГПК України охоплює не лише спори про права на нерухоме майно, але й інші спори, пов`язані з ним, включаючи стягнення орендної плати за користування нерухомим майном. Велика Палата ВС підкреслила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо (наприклад, визнання права власності), так і опосередковано (наприклад, стягнення заборгованості за договором оренди або суборенди). Це забезпечує ефективний захист прав та інтересів сторін, пов`язаних з конкретним об`єктом нерухомості, та уніфікацію судової практики.

Аналогічний висновок міститься також у в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі № 910/16548/16-ц, де підтверджено, що позови про стягнення орендної плати за користування нерухомим майном належать до категорії спорів, які виникають з приводу нерухомого майна, і підлягають розгляду за правилами виключної підсудності та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 523/14831/21.

Ця практика є сталою та обов`язковою для застосування нижчими інстанціями відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка передбачає, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх судів.

У даній справі об`єкт суборенди (нежитлові приміщення) знаходиться у м. Тернополі, що випливає з умов договору суборенди № 1134 від 01.01.2019 (п. 1.1 договору), вимоги заявлено про стягнення орендної плати. Отже, справа підлягає розгляду Господарським судом Тернопільської області за місцем знаходження майна.

Окрім того, питання територіальної підсудності між вказаними сторонами та з цих самих підстав вже вирішувалося і з цього приводу є висновок, про що зазначено у рішенні господарського суду від 11.05.2023 у справі №921/132/23, котре набрало законної сили 18.07.2023.

Аргументи Відповідача про те, що його місцезнаходження є в м. Києві, а Тернопільська філія не є окремою юридичною особою, не спростовують застосування виключної підсудності, оскільки ч. 1 ст. 30 ГПК України має пріоритет над загальним правилом ст. 27 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч.2 ст.202 цього Кодексу, зокрема у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Оскільки розгляд справи передбачає встановлення обставин спору, дослідження доказів, перевірки правильності нарахування інфляційних втрат, 3% річних, періоду та сум з яких їх обраховано, тому з метою всебічного, повного та об"єктивного вирішення спору, дотримання принципу змагальності сторін, диспозитивності, а також надання можливості відповідачу подати заперечення на відповідь на відзив, суд вважає за необхідне відкласти перше судове засідання у справі.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 27, 30, 42, 46, 202, 216, 232-235, 252, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання, викладеному у відзиві на позовну заяву без номера від 04.02.2026 (вх..№943 від 05.02.2026) про передачу справи № 921/19/26 за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва, відмовити.

2.Відкласти судове засідання у справі на 03.03.2025 о 12:00год., про що повідомити учасників справи.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду, який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул.Князя Острозького, 14а, зал судових засідань №3, 5 поверх.

3. Запропонувати:

Позивачу надати документальне підтвердження обставин сплати боргу відповідачем у розмірі 5738,50грн, присудженому до стягнення згідно рішення господарського суду від 11.05.2023 у справі №921/132/23.

Відповідачу у строк до до 27.02.2026 - надати письмові заперечення на відповідь на відзив з урахуванням висновків суду щодо обставин звільнення орендарем приміщення та повідомлення орендодавця про розірвання договору в односторонньому порядку, встановлених судом (справа №921/132/23).

4. Копію ухвали направити сторонам в електронній формі в електронні кабінети, зареєстровані в підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС.

Ухвала набирає законної сили 17.02.2026 відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Андрусик