РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2026Справа № 910/12250/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Невечери С.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС"

2) ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3

про припинення повноважень директора

за участю представників:

від позивача: Гуревич М.Г.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

третя особа: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС"; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 , відповідно до прохальної частини якого просить суд:

- припинити повноваження ОСОБА_1 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС", визначивши тимчасово виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" (до обрання нового директора Загальними зборами учасників) ОСОБА_2 та зобов`язавши державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо внесення відповідних змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовні вимоги мотивовані неявкою учасників товариства на загальні збори для вирішення питання про припинення повноважень ОСОБА_1 як директора ТОВ ФІРМА "СЕРВІС".

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою від 06.10.2025 Господарський суд міста Києва вказану позовну заяву залишив без руху, визначив спосіб усунення недоліків, а саме: зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; зміст позовних вимог до ОСОБА_3 .

09.10.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої останній вказав реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визначив, що ОСОБА_3 в межах цієї справи має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою від 15.10.2025 Господарським судом міста Києва вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12250/25, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , призначено підготовче засідання на 13.11.2025.

Ухвалою від 15.10.2025 Господарський суд міста Києва постановив звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (м.Київ, проспект Червоної Калини, 29, каб. 137-139, 141) щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та зобов`язав Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

27.10.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи листа АТ "Укрпошта" № 1.30.002.-36712-25 від 14.10.2025 щодо дати приймання поштових відправлень №№ 201 та 210, на які позивач посилається у позовній заяві, а також трекінги вказаних поштових відправлень.

10.11.2025 через відділ діловодства суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла відповідь на запит суду.

12.11.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 13.11.2025 суд постановив протокольну ухвалу про залишення без розгляду заяви позивача про відкладення підготовчого засідання (за його заявою).

У підготовчому засіданні 13.11.2025 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про відкладення підготовчого засідання на 11.12.2025.

У підготовчому засіданні 11.12.2026 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 15.01.2026.

У підготовчому засіданні 15.01.2026 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.01.2026.

29.01.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 та третьої особи надійшли заяви про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 29.01.2026 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 12.02.2026.

12.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника третьої особи адвоката Кутового Г.І. надійшли заява про розгляд справи без участі представника третьої особи, в якій зазначено, що проти позовної вимоги про припинення повноважень ОСОБА_1 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" третя особа не заперечує. Також представник третьої особи подав заяву про припинення повноважень адвоката Кутового Г.І. як представника ОСОБА_3 .

Представник позивача у судовому засіданні 12.02.2026 надала пояснення по суті позову, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідачів та третьої особи у судове засідання 12.02.2026 не прибули.

Про розгляд справи по суті у судовому засіданні 12.02.2026 відповідач-1 повідомлений ухвалою суду від 29.01.2026, яку отримав 30.01.2026 в кабінеті Електронного Суду, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Повідомлення відповідача-2 про розгляд справи здійснено шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Господарського суду міста Києва на веб-порталі Судова влада, що підтверджується роздруківкою з цього сайту. Ухвалу суду від 29.01.2026 про розгляд справи по суті у судовому засіданні 12.02.2026 третя особа отримала 09.02.2026.

У судовому засіданні 12.02.2026, суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово та пояснення представника позивача, оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

У порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 12.02.2026 судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач є директором Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" (відповідача-1).

Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" є: ОСОБА_2 частка якого у статутному капіталі Товариства - 83,33% та ОСОБА_3 (третя особа), частка якого у статутному капіталі Товариства - 16,67%.

20.03.2025 позивач направив учасникам Товариства засобами поштового зв`язку заяву від 10.03.2025 про звільнення з посади директора за власним бажанням.

01.05.2025 позивач направив учасникам Товариства засобами поштового зв`язку повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ ФІРМА "СЕРВІС" на 09.06.2025 о 10:00 год. за адресою: 37500, Полтавська обл., місто Лубни, вулиця Фабрична, будинок 9/3 (адреса місцезнаходження Товариства станом на час направлення повідомлення).

Однак, у зазначений час за зазначеною адресою учасники Товариства не з`явилися. Позивачем складено акт про неявку учасників на загальні збори учасників від 09.06.2025.

Позивач зазначає, що його права підлягають судовому захисту шляхом припинення повноважень позивача як директора Товариства та визначення тимчасово виконуючим обов`язки директора Товариства (до обрання нового директора Загальними зборами учасників) учасника, який має найбільшу частку у статутному капіталі Товариства та згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є його кінцевим бенефіціарним власником, - ОСОБА_2 , зобов`язавши державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо внесення відповідних змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позиція відповідачів

Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

Позиція третьої особи

Третя особа правом на подання пояснень щодо позову не скористалася.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС", оформленого протоколом №1 від 22.01.2024 призначено з 23.01.2024 на посаду директора Товариства ОСОБА_1 .

Учасником Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" є ОСОБА_2 частка якого у статутному капіталі Товариства - 83,33% та ОСОБА_3 (третя особа), частка якого у статутному капіталі Товариства - 16,67%.

Діяльність відповідача здійснюється на підставі Модельного статуту (далі - Статут).

Відповідно до п.24 Статуту вищим органом Товариства є загальні збори учасників. Кожен учасник Товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну розміру його частки у статутному капіталі Товариства.

Згідно із п.36 Статуту виконавчий орган Товариства є одноосібним і має назву директор.

У п.32 Статуту встановлено загальні збори учасників мають право приймати рішення з будь-яких питань діяльності Товариства, у тому числі тих, що віднесені до компетенції інших органів Товариства.

Відповідно до п.33.5.1. Статуту рішення загальних зборів учасників приймаються щодо обрання та припинення повноважень (звільнення) одноосібного виконавчого органу Товариства більшістю голосів усіх учасників Товариства, які мають право голосу з цього питання.

За змістом пп.26.2. п.26 Статуту виконавчий орган Товариства зобов`язаний повідомити учасникам Товариства про проведення загальних зборів учасників не менше ніж за 30 днів до запланованої дати їх проведення.

Згідно із п.46 Статуту питання діяльності Товариства, не врегульовані Статутом, вирішуються відповідно до законодавства України.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент розгляду справи керівником (директором) ТОВ ФІРМА "СЕРВІС" є ОСОБА_1 (позивач).

20.03.2025 позивач направив учасникам засобами поштового зв`язку Товариства (на адреси, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) заяву від 10.03.2025 про звільнення з посади директора за власним бажанням. Поштові відправлення повернулися на адресу позивача у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

01.05.2025 позивач направив учасникам Товариства засобами поштового зв`язку (на адреси, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ ФІРМА "СЕРВІС" на 09.06.2025 о 10:00 год. за адресою: 37500, Полтавська обл., місто Лубни, вулиця Фабрична, будинок 9/3 (адреса місцезнаходження Товариства станом на час направлення повідомлення), з наступним порядком денним:

1. Звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" за власним бажанням;

2. Припинення повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" ОСОБА_1 шляхом обрання тимчасового виконувача директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС".

Поштове відправлення №201, направлене на адресу ОСОБА_2 повернулося на адресу позивача, що підтверджується відомостями трекінгу поштового відправлення Укрпошта.

Згідно із відомостями трекінгу поштового відправлення Укрпошта поштове відправлення №210 отримано ОСОБА_3 .

Проте, у зазначений час за зазначеною адресою учасник Товариства не з`явився, загальні збори учасників Товариства не відбулися, про що позивач склав акт про неявку учасника на позачергові загальні збори учасників від 09.06.2025.

Спір у справі виник внаслідок того, що як стверджує позивач у позовній заяві, учасниками Товариства не було виконано вимоги трудового законодавства та не здійснено дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача з посади директора ТОВ ФІРМА "СЕРВІС", що порушує трудові права позивача.

За таких обставин, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про припинення повноважень ОСОБА_1 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС", визначивши тимчасово виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" (до обрання нового директора Загальними зборами учасників) ОСОБА_2 та зобов`язавши державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо внесення відповідних змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Частиною 2 статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 №2-рп/2008 зазначав, що визначене ст.43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні (ст.38 Кодексу законів про працю України).

Разом з тим, особливість звільнення директора товариства полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства, адже спір стосується припинення повноважень директора як одноосібного виконавчого органу товариства.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт "г" частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України "Про господарські товариства" і частину п`яту статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства", виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини третьої статті 99 ЦК України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі №145/1885/1-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18).

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

Частиною 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Аналогічно у п.24 Статуту передбачено, що вищий орган Товариства - загальні збори учасників.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно із ч.1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства (ч.2 ст.30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

З наведеною нормою Закону кореспондується положення п.33.5.1 Статуту згідно із якою загальні збори учасників приймаю рішення щодо обрання та припинення повноважень (звільнення) одноосібного виконавчого органу Товариства.

Відповідно до ч.13 ст.39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків.

Як підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 призначений з 22.01.2024 на посаду директора Товариства рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС", оформленим протоколом №1 від 22.021.2024.

Докази укладення між позивачем та відповідачем-1 трудового договору (контракту) у матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі спрямовані на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та Товариством.

Питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому позивач, як директор Товариства, не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення (ч.4 ст.32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Статутом ТОВ ФІРМА "СЕРВІС" встановлено, що виконавчий орган Товариства зобов`язаний повідомити учасникам Товариства про проведення загальних зборів учасників не менше ніж за 30 днів до запланованої дати їх проведення (пп.26.2. п.26 Статуту).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою має скликати загальні збори учасників Товариства з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків, оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства.

Судом встановлено, що позивач надіслав на адресу учасників Товариства заяву про звільнення від 10.03.2025 за власним бажанням та 01.05.2025 повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ ФІРМА "СЕРВІС" на 09.06.2025 із порядком денним зборів, зокрема про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №923/876/16 зазначала, що своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. У постанові від 10.05.2018 у справі №906/592/17 Верховний Суд дійшов висновку, що особа, яка скликає загальні збори учасників товариства, повинна вжити всіх розумних заходів для повідомлення учасників про проведення цих зборів. Обраний особою, що скликає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направлення такого повідомлення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дотримався вимог статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства.

Отже, позивачем дотримано передбачений законодавством та Статутом товариства алгоритм дій: ним ініційовано проведення загальних зборів для вирішення питання про його звільнення; вчинено всі можливі та залежні від позивача дії щодо повідомлення учасників Товариства про час, дату та місце проведення загальних зборів, а також доведення до відома учасників Товариства наміру про звільнення.

Однак, згідно із встановленими у цій справі обставинами, учасники Товариства на загальні збори, призначені на 09.06.2025 не з`явилися, рішення про звільнення позивачки з посади директора відповідача прийнято не було, що в свою чергу свідчить про наявність порушення трудових прав позивача, зокрема, його права бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та права на вільне обрання місця для працевлаштування.

При цьому у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження розгляду по суті уповноваженим органом Товариства заяви позивача про звільнення з посади директора відповідача-1, а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора на підставі рішення загальних зборів учасника ТОВ ФІРМА "СЕРВІС", та внесення змін до відомостей про наведену юридичну особу про зміну її керівника.

Отже, питання припинення повноважень ОСОБА_1 , як директора ТОВ ФІРМА "СЕРВІС" згідно з законодавчо визначеним порядком не вирішено і позивач не має повноважень самостійно вирішити таке питання.

З огляду на наведене вбачається порушеними права ОСОБА_1 внаслідок позбавлення його можливості припинити свої повноваження як директора ТОВ ФІРМА "СЕРВІС" з незалежних від нього причин.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду. Позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством (постанова Великої Палати Верховного суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20).

Відтак, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду за захистом своїх прав з вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

За наведених обставин, обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права - визнання трудових відносин з відповідачем припиненими є цілком правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин з Товариством.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання трудових відносин між позивачем та відповідачем-1 припиненими, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, є доведеними та обґрунтованими.

В той же час, у задоволенні заявленої позивачем вимоги про визначення тимчасово виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" (до обрання нового директора Загальними зборами учасників) ОСОБА_2 належить відмовити, оскільки рішення суду не може бути спрямованим на втручання у внутрішню корпоративну діяльність Товариства та підміну волевиявлення учасників Товариства щодо визначення нового виконавчого органу Товариства відповідно до приписів ч.13 ст.39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", норми якої застосовні у випадку припинення повноважень директора за рішенням вищого органу Товариства.

Також суд зазначає, що факт неприйняття загальними зборами рішення про припинення повноважень позивача свідчить про наявність між сторонами спору, який підлягає вирішенню в судовому порядку, і саме з набрання рішенням законної сили вирішується спір про припинення правовідносин між сторонами.

Отже, належним та ефективним способом захисту порушених прав та законних інтересів у цьому випадку буде вимога припинити трудові відносини за рішенням суду, і такі трудові відносини будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили.

З приводу вимоги про зобов`язання державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо внесення відповідних змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, то суд зазначає таке.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин та відносин з представництва з товариством має супроводжуватись внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який підтверджує припинення відносин з управління товариством у зв`язку з цим.

Водночас, суд зазначає, що резолютивна частина судового рішення повинна бути ясною, чіткою, зрозумілою і не допускати неоднозначного тлумачення для забезпечення його належного виконання.

Додержання вимог процесуального закону при складанні резолютивної частини рішення суду є необхідною умовою для забезпечення його виконання, уникнення необґрунтованої тяганини під час його виконання. У Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень зазначено, що будь-який припис, який міститься у судовому рішенні, повинен бути сформульований таким чином, щоб його можна було втілити в життя: це означає, що рішення повинне містити резолютивну частину, в якій було б чітко, без будь-якої можливості невизначеності або непорозуміння, викладено покарання, обов`язки чи приписи, ухвалені судом. Нечітке рішення, яке можна тлумачити по-різному, підриває ефективність та надійність судового процесу. Чинний цивільний процесуальний закон визначає, що у резолютивній частині має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову у позові повністю чи частково; висновок суду по суті позовних вимог; розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження. У резолютивній частині рішення суд підсумовує те, що викладено в його мотивувальній частині. Резолютивна частина має містити вичерпні висновки, обґрунтування яких міститься у мотивувальній частині. Резолютивна частина рішення суду викладається у такій формі: "зобов`язати", "стягнути", "визнати" тощо. Резолютивна частина повинна бути викладена в такій формі, щоб вона не викликала ускладнень при виконанні рішення суду державною виконавчою службою.

Однак, вимога позивача про зобов`язання державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо внесення відповідних змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не містить конкретизації змін, які необхідно внести до Єдиного державного реєстру.

При цьому позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати предмет позову.

Задоволення позовної вимоги у такому вигляді не призведе до поновлення прав позивача, а в разі здійснення виконання судового рішення призведе до неможливості його виконання, через невідповідність резолютивної частини вимогам статті 238 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що рішення суду про визнання трудових відносин припиненими і є підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 333/3177/22).

Таким чином, у задоволенні вимоги про зобов`язання державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо внесення відповідних змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань належить відмовити.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

З урахуванням встановлених обставин, відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково, а саме в частині припинення повноваження ОСОБА_1 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" з дати набрання рішенням законної сили. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Припинити повноваження ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) як директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" (02000, м.Київ, пр.Червоної Калини, буд.59, кв.105, ідентифікаційний код 25153822) з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "СЕРВІС" (02000, м.Київ, пр.Червоної Калини, буд.59, кв.105, ідентифікаційний код 25153822) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.02.2026.

Суддя С.О. Турчин