УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

12.02.2026Справа № 910/13223/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали

за заявою Підприємства з іноземною інвестицією "Об`єднана зернова компанія" (08138, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Софіївська Борщагівка, вул. Микільсько-Борщагівська, будинок 1, 6; ідентифікаційний код 24376520)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" (04107, місто Київ, вулиця Підгірна/Татарська, будинок 3/7; ідентифікаційний код 34927131)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Представники учасників справи: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземною інвестицією "Об`єднана зернова компанія" звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 заяву Підприємства з іноземною інвестицією "Об`єднана зернова компанія" про відкриття провадження у справі про банкрутство залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство шляхом подання до суду інформації про заінтересованість кредитора стосовно боржника.

10.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Підприємства з іноземною інвестицією "Об`єднана зернова компанія" про усунення недоліків із наданням інформації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2025 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 04.12.2025.

02.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражної керуючої Клименко Яни Анатоліївни про проведення підготовчого засідання без її участі.

Суд відзначає, що судове засідання 04.12.2025 не відбулось у зв`язку з технічним збоєм в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 призначено судове засідання на 12.02.2026.

У судове засідання 12.02.2026 представники учасників справи не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" зареєстровано за адресою: 04107, місто Київ, вулиця Підгірна/Татарська, будинок 3/7; ідентифікаційний код 34927131.

За твердженнями заявника у Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" наявна заборгованість у розмірі 692 774, 62 грн.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Як вбачається з матеріалів заяви та встановлено судом, між Підприємством з іноземною інвестицією "Об`єднана зернова компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" 30.06.2009 був укладений договір №48Б/47-А купівлі-продажу цінних паперів.

Відповідно до пункту 1.1. договору ПІІ "Об`єднана зернова компанія" були придбані ТОВ "Оіл Консалтінг Груп" акції загальною вартістю 671 000,00 грн. Вартість акцій підлягала сплаті кредитором на користь боржника протягом 3 банківських днів з дати укладення договору.

30.06.2009 між ПІІ "Об`єднана зернова компанія" та ТОВ "Оіл Консалтінг Груп" був укладений правочин про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 671 000,00 грн.

Згідно з умовами вказаного правочину сторони зараховують зобов`язання ТОВ "Оіл Консалтінг Груп" повернути ПІІ "Об`єднана зернова компанія" суму наданої поворотної фінансової допомоги згідно з договором № 28/07-08 від 28.07.2008 про надання поворотної фінансової допомоги в рахунок оплати за акції згідно з договором № 48Б/47-А купівлі-продажу цінних паперів від 30.09.2009.

З моменту підписання сторонами правочину про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог були припинені зобов`язання ПІІ "Об`єднана зернова компанія" зі сплати за акції згідно з договором № 48Б/47-А купівлі-продажу цінних паперів від 30.09.2009 та зобов`язання ТОВ "Оіл Консалтінг Груп" щодо повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором № 28/07-08 від 28.07.2008 про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 671 000,00 грн.

Однак, 11.09.2012 між ПІІ "Об`єднана зернова компанія" та ТОВ "Оіл Консалтінг Груп" був укладений договір про розірвання договору № 48Б/47-А купівлі-продажу цінних паперів від 30.09.2009. Таким чином, оскільки акції за вказаним договором купівлі-продажу цінних паперів на момент його розірвання так і не були передані, а зобов`язання з їх оплати було виконане шляхом зарахування зустрічних вимог, то у сторін виникла необхідність врегулювати питання повернення оплати за договором № 48Б/47-А купівлі-продажу цінних паперів від 30.09.2009. У зв`язку з чим, між ПІІ "Об`єднана зернова компанія" та ТОВ "Оіл Консалтінг Груп" 12.09.2012 був укладений договір про повернення оплати за договором № 48Б/47-А купівлі-продажу цінних паперів від 30.09.2009.

Згідно умов договору про повернення оплати від 12.09.2012 боржник зобов`язався повернути кредитору отриману суму оплати за акції в розмірі 671 000,00 грн у строк до 31 грудня 2012 року.

Надалі боржник частково погашав кредитору борг, а саме: 05.10.2012 у розмірі 180 000,00 грн, 10.10.2012 у розмірі 80 230,00 грн, 16.10.2013 у розмірі 100 000,00 грн та 04.04.2014 у розмірі 190 000,00 грн.

Відтак, станом на 22.10.2025 у ТОВ "Оіл Консалтінг Груп" перед ПІІ "Об`єднана зернова компанія" існує непогашена заборгованість у розмірі ???120 770,00 грн - борг за договором від 12.09.2012 про повернення оплати за договором № 48Б/47-А купівлі-продажу цінних паперів від 30.09.2009.

Також, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, заявником у період з 01.01.2013 по 21.10.2025 здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, що становить 572 004,62 грн.

???Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В матеріалах справи відсутні докази, щоб підтверджували виконання боржником взятих на себе зобов`язань за договором від 12.09.2012 про повернення оплати за договором № 48Б/47-А купівлі-продажу цінних паперів від 30.09.2009 та відповідно повернення оплати у повному обсязі.

Таким чином, суд вказує, що вищеописаними обставинами справи підтверджується обґрунтованість грошових вимог Підприємства з іноземною інвестицією "Об`єднана зернова компанія" в загальному розмірі в розмірі 692 774,62 грн, в тому числі інфляційні втрати у розмірі 518 426,98 грн та 3% річних у розмірі 53 577,64 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

У підготовчому засіданні судом не було встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп", перелічених у ч. 6 ст. 39 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14-ти днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником вимог кредитора, які містяться у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі, положення частини шостої ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстав виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище. Водночас, відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак, і про відсутність спору між сторонами про право (висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20, від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20.

В матеріалах справи відсутні жодні докази існування будь-якого спору у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви Підприємства з іноземною інвестицією "Об`єднана зернова компанія" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп", суд вважає за доцільне її задовольнити у передбачений діючим законодавством спосіб, шляхом відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп".

Згідно ч. 8 ст. 39 Кодексу питання введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Приписами ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. В ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд пропонує трьом визначеним шляхом автоматизованого відбору арбітражним керуючим подати заяву про участь у справі.

У заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп", заявник просив суд призначити розпорядникам майна боржника арбітражну керуючу Клименко Яну Анатоліївну, заяву про участь якої долучено до поданої заяви.

Приписами п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; 5) виключено; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Відомостей про те, що арбітражна керуюча Клименко Яна Анатоліївна здійснювала управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, судом не встановлено, не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

Таким чином, враховуючи імперативні приписи п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає за доцільне призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" арбітражну керуючу Клименко Яну Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 755 від 17.04.2013).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражній керуючій Клименко Яні Анатоліївні розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Таким чином, встановивши факт загрози неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника, керуючись ст. 28, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі № 910/13223/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" (04107, місто Київ, вулиця Підгірна/Татарська, будинок 3/7; ідентифікаційний код 34927131).

2. Визнати грошові вимоги Підприємства з іноземною інвестицією "Об`єднана зернова компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" в розмірі 692 774, 62 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника.

5. Призначити розпорядником майна боржника арбітражну керуючу Клименко Яну Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 755 від 17.04.2013).

6. Встановити оплату послуг арбітражній керуючій Клименко Яні Анатоліївні в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

7. Офіційно оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Консалтінг Груп" (04107, місто Київ, вулиця Підгірна/Татарська, будинок 3/7; ідентифікаційний код 34927131) у встановленому законодавством порядку.

8. Заборонити боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

9. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 01.04.2026 для подачі до Господарського суду м. Києва відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстру вимог кредиторів відповідно до норм наказу Міністерства економіки України "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення реєстру вимог кредиторів" від 02.07.2010 № 788, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.

10. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 13.04.2026 для проведення інвентаризації майна боржника.

11. Попереднє засідання суду призначити на 16.04.26 об 11:00 год. Засідання буде проведено в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В в залі судових засідань № 1.

12. Копію ухвали надіслати заявнику, боржнику, засновникам (учасникам) боржника, розпоряднику майна боржника, органу державної податкової служби за місцезнаходженням боржника, державному реєстратору за місцезнаходженням боржника, місцевому загальному суду, органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 16.02.2026.

Суддя Сергій СТАСЮК