РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2026Справа № 910/15383/25

За позовом Виконувача обов`язків керівника Гайсинської окружної прокуратури (Вінницька обл., м. Гайсин)

в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради (Вінницька обл., м. Гайсин)

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера Новацій" (м. Київ)

2. Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 1 "Пролісок" Гайсинської міської ради (Вінницька обл., м. Гайсин)

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 110 729,27 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Виконувач обов`язків керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера Новацій" та Закладу дошкільної освіти ясла-садок №1 "Пролісок" Гайсинської міської ради про визнання недійсними додаткових угод №1 від 05.04.2024, №2 від 03.05.2024, №3 від 07.05.2024, №4 від 24.06.2024, №5 від 09.07.2024, №6 від 06.08.2024 до Договору №15 від 18.03.2024, у зв`язку з їх невідповідністю положенням Закону України "Про публічні закупівлі", та стягнення 110 729,27 грн безпідставно сплачених коштів за означеними угодами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.25 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Копія цієї ухвали була вручена відповідачам в їх електронні кабінети, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа.

Таким чином, відповідачі належним чином повідомлені про розгляд даної справи, проте у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подали; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідачів не надходило.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 відповідачем-2 оприлюднено на офіційному порталі публічних закупівель "PROZORRO" оголошення про запит (ціни) пропозицій щодо закупівлі "Електрична енергія за кодом CPV за ДК 021:2015-09310000-5 (електрична енергія)" №UA-2024-03-06-006845-а очікуваною вартістю 513 850,00 грн, очікуваний обсяг енергії 76 694 кіловат-година.

Згідно з протоколом розкриття тендерних пропозицій/пропозицій UA-2024-03-06-006845-а переможцем вказаної закупівлі визнано ТОВ "Еко-сфера новацій" з найнижчою ціновою пропозицією 260 321 грн.

За результатами відкритих торгів 18.03.2024 між відповідачем-1 (далі - Постачальник) та Закладом дошкільної освіти ясла-садок № 1 "Пролісок" Гайсинської міської ради (далі - Споживач, відповідач-2) укладено Договір № 15 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), за умовами п. 2.1 якого Постачальник здійсню

Постачання електричної енергії, в т.ч. з урахуванням тарифу щодо послуги на передачу електричної енергії оператору системи передачі (надалі - ОСП) ПрАТ "НЕК "Укренерго", відповідно до укладеного між Постачальником та ОСП Договором, по предмету: Електрична енергія - за кодом CPV за ДК 021:2015-09310000-5 (Електрична енергія) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Обсяг закупівлі електричної енергії 76 694 вКт/год.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що постачання електричної енергії Споживачу здійснюється Постачальником на підставі поданої Споживачем заявки (далі - Заявка), яка має містити: інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування об`єкта (за наявності), адреса тощо, їх ЕІС коди, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі дату початку постачання) за кожним Об`єктом Споживача, відомості щодо погодинного споживання електричної енергії об`єктами Споживача (за наявності).

Згідно з п. 5.1 Договору, споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 1 до цього договору. Ціна за 1кВт/год електричної енергії без урахування тарифів на її розподіл, 3,394281 з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії - 2,299998; тариф щодо послуги за передачу електричної енергії оператору системи передачі ПрАТ "НЕК "Укренерго", відповідно до укладеного між Постачальником та ОСП Договором - 0,52857; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії - 0,565714.Загальна вартість всього обсягу поставки складає 260321,00 грн з ПДВ з урахуванням ПДВ 43386,83.

Сторони домовились, що ціна електричної енергії, розрахована відповідно до пунктів 5.1 цього розділу, є обов`язковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість електричної енергії буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передавання електричної енергії та розрахунках за товар згідно з умовами Договору (п. 5.1.1. Договору).

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з 27.03.2024 по 31.12.2024 (п. 13.1 Договору).

Пунктом 13.2 передбачено, що Постачальник має повідомити про зімну будь-яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

У пункті 13.5 Договору сторони погодили, що усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатись дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Відповідно до п. 15.1.1 Договору, умови Договору про закупівлю не відрізняються від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, серед інших, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладання договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на мом6нт його укладення.

Пунктом 15.3. Договору встановлено, що всі зміни до цього договору оформляються письмовими додатковими угодами, що стають невід`ємною частиною договору і мають переважну силу над положеннями договору.

Згідно з п. 15.6 Договору поряд з цим, Сторони зафіксували обов`язок Споживача згідно з ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі", що у випадку перегляду ціни за одиницю товару шляхом укладення додаткової угоди, обов`язок Постачальника розпочати поставку товару за новою ринковою ціною виникає виключно після відображення Споживачем закупівлі Повідомлення про внесення змін у Договір в системі електронних закупівель Prozorro.

В подальшому, між Споживачем та Постачальником було укладено 6 додаткових угод до Договору, якими збільшено ціну за 1кВт/год , а саме:

- 05.04.2024 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою збільшено ціну за 1 кВт/год на 20% до 4,6362284 грн з ПДВ;

- 03.05.2024 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, якою змінено ціну за 1 кВт/год на 3,94628 грн з ПДВ;

- 07.05.2024 укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, якою змінено ціну за 1 кВт/год на 4,60868 грн з ПДВ;

- 24.06.2024 укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, якою змінено ціну за 1 кВт/год на 5,667456 грн з ПДВ;

- 09.07.2024 укладено Додаткову угоду № 5 до Договору, якою змінено ціну за 1 кВт/год на 6,98615 грн з ПДВ;

- 06.08.2024 укладено Додаткову угоду № 6 до Договору, якою змінено ціну за 1 кВт/год на 7 грн з ПДВ;

Таким чином, внаслідок укладання означених додаткових угод ціна за 1 кВт/год збільшилась на 125,2% від ціни, визначеної в Договорі, з 3,394281 за 1 кВт/год до 7,644204 за 1кВт/год.

За доводами прокурора, така зміна умов Договору є порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

Також, внаслідок укладення вищевказаних додаткових угод ціна за 1 кВт/год стала вищою за ціну, ніж була подана ТОВ "Еко-сфера Новацій" у тендерній пропозиції.

Така зміна умов Договору, за доводами прокурора та позивача, суперечить вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон), у зв`язку з чим прокуратурою подано дану позовну заяву до суду.

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом встановлено, що пунктом 5.1 Договору передбачено, що ціна за 1кВт/год електричної енергії без урахування тарифів на її розподіл становить 3,394281 з урахуванням ПДВ. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 260321,00 грн з ПДВ з урахуванням ПДВ 43386,83.

Додатковими угодами: № 1 від 05.04.2024, № 2 від 03.05.2024, № 3 від 07.05.2024, № 4 від 24.06.2024, № 5 від 09.07.2024, №6 від 06.08.2024 до Договору, ціна за 1 кВт/год збільшилась на 125,2% від ціни, визначеної в Договорі, з 3,394281 за 1 кВт/год до 7,644204 за 1кВт/год.

Наведене прямо суперечить положенням статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання означених додаткових угод до Договору недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Відтак позовні вимоги про визнання цих додаткових угод недійсними є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Судом встановлено, що ТОВ "Еко-сфера Новацій" поставило на виконання умов Договору електричну енергію загальним обсягом 38 057 кВт/год на загальну суму 239 905,42 грн з ПДВ, які були повністю сплачені ЗДО №1 "Пролісок".

Виходячи з первісної ціни, встановленої у Договорі, (3,394281 грн за 1 кВт/год) без врахування додаткових угод, Споживач за спірний період повинен був сплатити Постачальнику грошові кошти в загальному розмірі 129 176,15 грн.

Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни 1 кВт/год електричної енергії, шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 110 729,27 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1.5. Статуту відповідача-2 передбачено, що засновником (власником) закладу дошкільної освіти є Гайсинська міська рада (надалі - Засновник (власник), , місцезнаходження: 23700 Україна, Вінницька обл., Гайсинський р-н, м. Гайсин, вул. 1 Травня, б.7. Заклад дошкільної освіти підзвітний та підконтрольний Засновнику (власнику). Органом управління є відділ освіти Гайсинської міської ради.

Пунктом 1.7 Статуту відповідача передбачено, що засновник (власник) здійснює фінансування закладу дошкільної освіти, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням та матеріалами, організовує будівництво та ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Отже, фінансування та оплата платіжних доручень за Договором здійснювались за рахунок коштів місцевого бюджету.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. ст. 3, 23 Бюджетного кодексу України, безпідставно отримані ТОВ "Еко-сфера Новацій" в результаті укладення додаткових угод, мають бути повернуті в дохід місцевого бюджету.

З огляду на встановлені вище обставини недійсності спірних додаткових угод до Договору, суд погоджується з наведеними доводами прокурора, тож позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Еко-сфера Новацій" на користь Гайсинської міської ради 110 729,27 грн підлягають задоволенню.

Щодо наявності у прокурора повноважень на звернення до суду з даним позовом, судом встановлено наступне.

Позовна заява подана прокурором в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради з посиланням на її бездіяльність щодо захисту інтересів держави, які полягають у забезпеченні реалізації принципів регулювання бюджетних відносин під час здійснення публічних закупівель.

Підставою представництва інтересів держави в особі вказаного органу є наявність у нього владних повноважень у спірних правовідносинах, оскільки Гайсинська міська рада на місцевому рівні відповідальна за реалізацію державної політики у сфері освіти, є засновником навчального закладу та власником закріпленого за ним комунального майна.

ЗДО №1 "Пролісок" є розпорядником нижчого рівня коштів місцевого бюджету та стороною оскаржуваних угод.

Відповідно до частини 3 статті 42 Конституції України держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція.

Відповідно до прийнятої Європейською Радою стратегії соціально-економічного розвитку Європейського Союзу до 2020 року "Європа 2020" та Директиви 2014/24/EU Європейського Парламенту та Ради ЄС від 26.02.2014, державні закупівлі відіграють ключову роль у забезпеченні раціонального, стійкого економічного зростання держави, як один із ринкових інструментів для створення умов до найбільш ефективного використання державних коштів.

Відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Приписами ч. 2 ст. 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 цієї ж статті самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Пунктом 1.9. Статуту ЗДО "Пролісок" передбачено, що він є юридичною особою, має печатку та штамп встановлено зразка, бланк з власними реквізитами, реєстраційні рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України.

Відповідно до п. 1.8. Статуту, заклад в своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України "Про освіту", "Про дошкільну освіту", іншими нормативно-правовими актами України.

Розділом 7 Статуту визначено, що управління ЗДО "Пролісок" здійснюється відділом освіти Гайсинської міської ради в межах повноважень, передбачених чинним законодавством.

Розділом 9 Статуту передбачено, що фінансування закладу здійснюється головним розпорядником коштів - відділом освіти Гайсинської міської ради згідно з чинного законодавства та на основі кошторису.

Виходячи з аналізу наведених вище норм та положення, п. 2 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, отже вона є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Аналогічного висновку про наявність повноважень у органу місцевого самоврядування для звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору у сфері публічних закупівель дійшов Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 у справі №905/1250/18.

У той же час, ні Гайсинською міською радою, ні Управлінням освіти і науки Гайсинської міської ради, ні ЗДО "Пролісок" не вживалися заходи щодо визнання недійсними спірних додаткових угод до Договору.

У ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено основні принципи на яких воно здійснюється, зокрема, судового захисту прав місцевого самоврядування.

Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування, як це визначено у приписах ст. 181 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Пунктом 15 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено повноваження щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян де серед іншого, зазначено, що міський голова звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів.

Таким чином, Гайсинська міська рада, як засновник ЗДО "Пролісок", отримавши інформацію про порушення інтересів держави в сфері публічних закупівель та маючи визначені Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідні повноваження для їх захисту, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, належних заходів до припинення порушень законодавства в сфері публічних закупівель не вжила, з позовом про визнання недійсними спірних правочинів до суду не звернулась, у зв`язку із чим прокурор звернувся до суду з даним позовом.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів прокурора про те, що звертаючись з даною позовною заявою до суду, він виконує конституційну функцію, закріплену в ст. 131-1 Конституції України, шляхом представництва інтересів держави у суді у виключних випадках.

Такі випадки передбачено ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", за приписами якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено висновки про те, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він наділений відповідними повноваження для їх захисту інтересів держави, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається (постанова Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 4/166 "б").

Аналогічні правові позиції Верховного суду щодо наявності підстав для представництва органами прокуратури інтересів держави викладені у постановах від 01.03.2018 у справі №922/1361/17, від 13.03.2018 у справі №911/620/17, від 25.09.2018 у справі №804/2244/18, від 17.10.2018 у справі №910/11919/17, від 05.02.2019 у справі №910/7813/18, від 13.02.2019 у справі №914/225/18, від 26.02.2019 у справі № 905/803/18, від 25.03.2019 у справі №469/580/16-ц.

Аналіз позицій Верховного Суду вказує на те, що лише звернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з відповідним позовом можна вважати належним здійсненням захисту інтересів держави. Інші вжиті заходи (зокрема, листування) не відповідають вимогам чинного законодавства, зазначеним позиціям.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".

При цьому, укладення оспорюваних додаткових угод до Договору всупереч норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про публічні закупівлі" є порушенням законності в бюджетній системі, порушує принципи добросовісної конкуренції, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій, та принципу запобігання корупційним діям і зловживанням при проведенні публічних закупівель. Таке звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності та цільового використання коштів державного підприємства.

Судом встановлено, що з відповідей позивача на запити прокурора вбачається невжиття заходів для усунення порушень та наявність підстав для захисту інтересів держави прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, п. 28- 36).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Інші доводи і твердження учасників справи судом відхилено як такі, що не спростовують встановлених судом обставин та не можуть вплинути на результат вирішення даного спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги прокурора є доведеними, обґрунтованими та не спростовані належним чином у встановленому законом порядку відповідачами, відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача-1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними укладенні між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера Новацій" (03150, м. Київ, вул. В.Тютюнника, буд. 5-А; ідентифікаційний код 41835359) та Закладом дошкільної освіти ясла-садок № 1 "Пролісок" Гайсинської міської ради (23700, Вінницька обл., м. Гайсин, вул. Б. Хмельницького, буд. 39; ідентифікаційний код 26243154) додаткові угоди: № 1 від 05.04.2024, № 2 від 03.05.2024, № 3 від 07.05.2024, № 4 від 24.06.2024, № 5 від 09.07.2024 та № 6 від 06.08.2024, - до Договору № 15 від 18.03.2024.

3. Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера Новацій" (03150, м. Київ, вул. В.Тютюнника, буд. 5-А; ідентифікаційний код 41835359) на користь Гайсинської міської ради (23700, Вінницька обл., м. Гайсин, вул. Центральна, 7; ідентифікаційний код 03084523) 110 729 (сто десять тисяч сімсот двадцять сім) грн 27 коп.

4. Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-сфера Новацій" (03150, м. Київ, вул. В.Тютюнника, буд. 5-А; ідентифікаційний код 41835359) на користь Вінницької обласної прокуратури (21050, м. Вінниця, вул. Монастирська, 33; ідентифікаційний код 02909909) 21 196 (двадцять одну тисячу сто дев`яносто шість) грн 00 коп. судового збору за наступними реквізитами: отримувач - Вінницька обласна прокуратура; ; МФО 820172; рахунок отримувача UA0003988.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко