ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026м. ДніпроСправа № 904/7533/25
За позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфодом КР", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 53 663,37грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфодом КР" заборгованість у розмірі 53 663,37грн, з яких:

- заборгованість за теплову енергію за період з 12.11.2021 до 28.03.2024 у розмірі 45 755,25грн;

- 3 % річних у розмірі 1 856,86грн;

- втрати від інфляції у розмірі 6 051,26грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії №11597 від 23 лютого 2018 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 справу №904/7533/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Криворіжсталі (колишня Орджонікідзе), буд. 84, прим. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50005 (а.с. 46).

Направлена судом на адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі повернута підприємством зв`язку з відміткою: "за закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с. 54-57).

Відповідно до п. 5 частини шостої ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, якщо відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 17.11.2021 у справі №908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі №910/4430/21).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином.

Слід зазначити, що ухвала від 05.01.2026 розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про доступ до судових рішень"), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Окрім того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі - продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" відповідно до приписів Закону України "Про природні монополії" відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Таким чином, в силу законодавства позивач не може відмовитися від надання послуг з теплопостачання споживачам.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку №1-В прим.60 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова є позивач - Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа".

23 лютого 2018 року між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (теплопостачальна організація продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфодом КР" (споживач-покупець, відповідач) укладено договір купівлі продажу теплової енергії №11597 (а.с. 4-6).

За умовами пункту 1.1 договору теплопостачальна організація - продавець відпускає споживачу-покупцю теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач - покупець сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим договором.

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в акті меж розподілу (п. 1.2 договору).

В пункті 1.3 договору визначено, що теплопостачальна організація - продавець та споживач-покупець теплової енергії при виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором зобов`язуються керуватися діючим законодавством України, зокрема:

Законом України "Про житлово-комунальні послуги"; Законом України "Про теплопостачання"; "Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж", затвердженими Наказом Міністерством палива та енергетики України від 14.02.2007 №71; "Правилами користування тепловою енергією", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198.

Теплопостачальна організація - продавець відпускає споживачу - покупцю теплову енергію на об`єкти, вказані в таблиці № 2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з 01 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року (Таблиця № 1, № 2, є невід`ємними частинами договору). Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії договору (п. 1.4 договору).

Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом. У разі пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку нарахування здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації - продавця, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. В разі періодичної повірки приладу обліку нарахування протягом першого місяця проводиться по середнім показникам приладу обліку, потім згідно відповідно до визначених у договорі навантажень (п. 2.1 договору).

Споживач - покупець, який має прилад обліку, веде журнал обліку споживання теплової енергії у відповідності з вимогами "Правил користування тепловою енергією" та щомісяця у термін до 20 числа інформує теплопостачальну організацію - продавця про фактичне споживання теплової енергії з наступним складанням акту (п. 2.3 договору).

В пункті 3.1 договору визначено, що споживач - покупець щомісяця до 15 числа самостійно отримує в теплопостачальної організації - продавця за адресою: вул. Пушкіна, буд. № 36, тел. 90-34-26, 409-51-38, 409-51-33, каб.29:

- рахунок-фактуру;

- акти звіряння розрахунків на початок та закінчення опалювального періоду (один примірник оформленого акту звірки споживач - покупець протягом 5-ти днів повертає теплопостачальній організації - продавцю);

- акти виконаних робіт (один примірник оформленого акту споживач - покупець протягом 5-ти днів повертає теплопостачальній організації - продавцю. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним - дата вручення; при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує отримання. В разі неотримання теплопостачальною організацією - продавцем підписаного акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений даним пунктом договору, акт підписується теплопостачальною організацією - продавцем з позначенням про відмову у підписанні його споживачем - покупцем, та, оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, споживач - покупець зобов`язаний надати теплопостачальній організації продавцю нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити з теплопостачальною організацією - продавцем всі розбіжності протягом п`яти днів. При отриманні заперечень в підписанні акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, теплопостачальна організація - продавець розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, теплопостачальна організація - продавець надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений споживачем - покупцем у суді;

- податкову накладну (платникам ПДВ) через програмне забезпечення "М.Е.Dос1S".

Оплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем - покупцем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим на рахунок теплопостачальної організації - продавця із спеціальним режимом використання, що передбачено ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання". Споживач - покупець має право робити передоплату (п. 3.2 договору).

Оплата інших платежів (пені, штрафи, судові збори, інфляційні витрати тощо) крім суми основного боргу, сплачуються споживачем - покупцем на поточний рахунок теплопостачальної організації продавця (п. 3.3 договору).

У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу грошові кошти, які надійшла від споживача - покупця, погашають вимоги теплопостачальної організації - продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного споживачем - покупцем:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати теплопостачальної організації - продавця, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачується інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

3) у третю чергу погашається основна сума боргу (п. 3.4 договору).

За наявності заборгованості у споживача - покупця за цим договором теплопостачальна організація - продавець зараховує кошти, що надійшли від споживача - покупця, як погашення заборгованості за теплову енергію, поставлену в минулі періоди, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 3.7 договору у разі відсутності приладу обліку теплової енергії, щомісячна сума сплати за договором коригується з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря, кількості діб і годин надання послуг.

Теплопостачальна організація - продавець зобов`язана, зокрема: постачати теплову енергію споживачу - покупцю в обсягах згідно з Таблицею №1 цього договору; при зміні тарифів забезпечувати розміщення інформації про їх змінення в засобах масової інформації; у разі постачання обсягів теплової енергії до межі продажу нижче ніж вказано в договорі зменшити нарахування шляхом проведення перерахунку за фактично спожиту теплову енергію (п. 4.1 договору).

В Таблиці №1 "Обсяги постачання теплової енергії споживачу покупцю" зазначено, що теплопостачальна організація - продавець відпускає споживачу покупцю теплову енергію в гарячій воді в межах Qрік = 7,146 Гкал/рік. Орієнтовна вартість теплової енергії, відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору, становить: - 14 420,66грн з ПДВ на рік, в тому числі без ПДВ - 12 017,23грн; ПДВ - 2 403,43грн. На момент укладання договору затверджена ціна 1 Гкал становить - 2 018,004грн з ПДВ, в тому числі без ПДВ - 1 681,67грн (а.с. 5).

В Таблиці №2 зазначено об`єкт теплоспоживання; офіс за адресою вул. Вадима Гурова , 1в/60; теплопункт ТК-116; загальна площа 47,3кв.м.; навантаження - 0,0040 Гкал/год (а.с. 5 на звороті).

В пункті 9.1 сторони погодили, що цей договір діє з 01 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року і вважається щорічно продовженим. Договір може бути, розірваний у разі: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення судом; ліквідації однієї із сторін; наявності затвердженого акту про відключення об`єкту теплоспоживання у відповідності з Порядком відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4. При наявності заборгованості за споживачем - покупцем, нарахування за договором припиняються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості.

Строком дії господарського договору є час, протягом якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, поширюються умови укладання договору. Сторони домовились, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (п. 3 ст.631 ЦКУ) (п. 9.2 договору).

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 9.3 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір купівлі продажу теплової енергії №11597 від 23.02.2018 був чинним протягом спірного періоду.

Поряд із цим, 01 січня 2020 року між Демченко Олександром Миколайовичем (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфодом" (надалі ТОВ "Інфодом КР", орендар) укладено договір оренди офісу підприємства (а.с. 7-8).

Згідно пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове володіння приміщення, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Постищева (нині Вадима Гурова), будинок 1, корпус 1, офіс 60.

Строк оренди складає 25 місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується, за актом приймання. Якщо жодна сторона в строк 1 місяця до закінчення даного договору не заявить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонгується на такий самий строк (п. 3.1, 3.3 договору).

За пунктом 4.10 орендарем також самостійно сплачуються інші платежі, пов`язані з користуванням переданим орендодавцем майном з укладенням договорів.

Належне виконання зобов`язань КПТМ "Криворіжтепломережа" стосовно надання послуги з теплопостачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Інфодом КР" у період з 12.11.2021 по 28.03.2024 підтверджується Актами подачі та припинення подачі централізованого опалення на житлові будинки, а саме:

Акт №519 від 12.11.2021 (про подачу теплової енергії) (а.с. 9);

Акт від 04.11.2022 (про подачу теплової енергії) (а.с. 11);

Акт від 23.03.2023 (про припинення подачі теплової енергії (а.с. 12 на звороті);

Акт від 14.11.2023 (про подачу теплової енергії) (а.с. 13);

Акт від 28.03.2024 (про припинення подачі теплової енергії) (а.с. 16).

Акти подання теплоносія не є актами приймання-передачі теплової енергії, проте є документами фіксації певної події у часі, складеними та підписаними належними особами - представниками постачальника послуги з теплопостачання - КПТМ "Криворіжтепломережа" та представниками споживачів.

Тарифи на послуги теплопостачання передбачені:

за період з 25.10.2021 по 17.10.2023 тариф за 1 Гкал 5 065,99грн (з ПДВ) (згідно рішення Криворізької міської ради від 22.10.2021 №530 п.1.1.2 для потреб категорії "інші споживачі" КПТМ "Криворіжтепломережа");

за період з 18.10.2023 по 25.09.2024 тариф за 1 Гкал 3481,81грн (з ПДВ) (згідно рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 18.10.2023 №1272 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа", для потреб інших споживачів).

КПТМ "Криворіжтепломережа" виставило відповідачу на оплату рахунки фактури №11597 на загальну суму 70 461,79грн:

від 08.12.2021 за листопад 2021 року на суму 3 259,79грн;

від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 7 391,12грн;

від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 9 481,11грн;

від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 2 205,31грн;

від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 4 099,97грн;

від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 4 154,11грн;

від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 5 977,87грн;

від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 6 383,15грн;

від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 6 383,15грн;

від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 3 444,87грн;

від 31.12.2023 за листопад, грудень 2023 року на суму 6 363,21грн;

від 31.01.2024 за січень 2024 року на суму 5 148,07грн;

від 29.02.2024 за лютий 2024 року на суму 3 285,91грн;

від 31.03.2024 за березень 2024 року на суму 2 884,15грн (а.с. 17-23).

В матеріалах справи містяться реєстри вручення рахунків-фактур, актів приймання-передачі наданих послуг з постачання теплової енергії, а також докази направлення на електронну пошту (а.с. 24-29).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №11597 за період з 12.11.2021 до 28.03.2024 вбачається, що станом на 01.11.2021 у відповідача була переплата у розмірі 54,43грн, а також відповідачем здійснена часткова оплата у розмірі 24 652,11грн, заборгованість складає 45 755,25грн (а.с. 34).

У серпні 2025 року позивачем на адресу відповідача направлена претензія №11597/15517 за вих.№3144/13 від 11.08.2025 (у тому числі рахунки-фактури за спірний період) про сплату заборгованості у розмірі 45 755,25грн (а.с. 36).

Суд звертає увагу, що визначений умовами договору порядок розрахунків не ставить у залежність оплату наданої послуги від отримання споживачем рахунків.

Між тим докази заперечень відповідача щодо розрахунків вказаних вище сум (їх розміру та періоду нарахування тощо), власних контррозрахунків цих сум, матеріали справи не містять.

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг за поставлену теплову енергію у розмірі 45 755,25грн, 3% річних у розмірі 1 856,86грн, втрати від інфляції у розмірі 6 051,26грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору купівлі продажу теплової енергії, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність оплати, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України (що діяв на час виникнення спірних відносин) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено статтями 24, 25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами статей 3, 4 Закону України "Про теплопостачання" відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить також з наступного.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію у розмірі 45 755,25грн за період з 12.11.2021 до 28.03.2024.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Враховуючи викладене, відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення своєчасної оплати отриманих за договором послуг.

Частиною шостою статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

В пункті 3.2 договору визначено, що оплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем - покупцем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим на рахунок теплопостачальної організації - продавця із спеціальним режимом використання, що передбачено ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання".

Нормами статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 статті 254 ЦК України).

Водночас правила цієї статті не поширюються на договірні правовідносини сторін, коли ними у свободі договору (стаття 627 ЦК України) досягнуто домовленості про призначення кінцевої календарної дати виконання зобов`язання за договором, з огляду на норми частини першої статті 530 ЦК України, яка визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); статті 629 ЦК України, відповідно до якої договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також принцип належного виконання зобов`язань, який полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 26.03.2025 у справі №905/821/24, 11.03.2024 у справі №922/1813/23 та від 16.05.2024 у справі №910/7012/23.

З огляду на положення спірного договору відповідач повинен був оплатити вартість поставленої теплової енергії, отриману у листопаді 2021 року до 20 грудня 2021 року (включно); у грудні 2021 року до 20 січня 2022 року (включно); у січні 2022 року до 20 лютого 2022 року (включно); у лютому 2022 року до 20 березня 2022 року (включно); у березні 2022 року до 20 квітня 2022 року (включно); у листопаді 2022 року до 20 грудня 2022 року (включно); у грудні 2022 року до 20 січня 2023 року (включно); у січні 2023 року до 20 лютого 2023 року (включно); у лютому 2023 року до 20 березня 2023 року (включно); у березні 2023 року до 20 квітня 2023 року (включно); у листопаді 2023 року до 20 січня 2023 року (включно); у грудні 2023 року до 20 січня 2024 року (включно); у січні 2024 року до 20 лютого 2024 року (включно); у лютому 2024 року до 20 березня 2024 року (включно); у березні 2024 року до 20 квітня 2024 року (включно).

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Згідно зі статтями 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 45 755,25грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1 856,86грн за період з 21.01.2023 до 22.12.2025 та інфляційні втрати за період з лютого 2023 року по листопад 2025 року у розмірі 6 051,26грн (по кожному рахунку окремо) (а.с. 35).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд зазначає, що розрахунок виконано позивачем арифметично вірно, однак, при проведенні розрахунку позивачем допущено арифметичну помилку, загальний розмір 3% річних у заявленому періоді складає 1 856,84грн.

Поряд із цим, суд не погоджується з визначенням позивачем величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України, про що зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19).

Сума інфляційних втрат складає, зокрема:

на суму боргу 3023,15грн * 124,9% (сукупний індекс інфляції за березень 2023 року листопад 2025 року) = 3 775,91грн 3 023,15грн = 752,76грн;

на суму боргу 974,87грн * 122,8% (сукупний індекс інфляції за травень 2023 року листопад 2025 року) = 1 197,14грн 974,87грн = 222,27грн;

на суму боргу 5148,07грн * 119,8% (сукупний індекс інфляції за березень 2024 року листопад 2025 року) = 6167,39грн 5148,07грн = 1019,32грн;

на суму боргу 3285,91грн * 119,2% (сукупний індекс інфляції за квітень 2024 року листопад 2025 року) = 3916,80грн 3285,91грн = 630,89грн.

В іншій частині розрахунок втрат від інфляції є арифметично вірним.

Вимога про стягнення втрат від інфляції задовольняється судом частково у розмірі 6049,84грн (2 625,24грн + 3 424,60грн), в решті заявлених вимог (1,42грн) слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за поставлену теплову енергію у розмірі 45 755,25грн, 3% річних у розмірі 1 856,84грн, втрати від інфляції у розмірі 6 049,84грн, а всього 53 661,93грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією №14450 від 23.12.2025. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 44, 48).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 422,33грн (53 661,93грн * 2 422,40грн / 53 663,37грн).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфодом КР" про стягнення 53663,37грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфодом КР" (ідентифікаційний код 37272797; вул. Криворіжсталі (колишня Орджонікідзе), буд. 84, прим. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50005) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (ідентифікаційний код 03342184; пров. Цісик Квітки, 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50000) заборгованість за теплову енергію у розмірі 45 755,25грн (сорок п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 25коп.), 3% річних у розмірі 1 856,84грн (одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість гривень 84коп.), втрати від інфляції у розмірі 6 049,84грн (шість тисяч сорок дев`ять гривень 84коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,33грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 33коп.), видати наказ.

У решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 19.02.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва