УХВАЛА

м. Київ

20.02.2026Справа № 910/1620/26
Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮМ-ХОЛДИНГ»,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ТІМ ГОЛД»,

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «САНШАЙН-ТРЕЙД ЮНІТІ»,

4) ОСОБА_1 ,

5) Товариства з обмеженою відповідальністю «САНСЕТ-КАРЛАЙЛ ТРЕЙД ГРУП»

про стягнення 10 309 525, 95 грн,

Без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮМ-ХОЛДИНГ» (надалі - відповідач-1), 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ТІМ ГОЛД» (надалі - відповідач-2), 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «САНШАЙН-ТРЕЙД ЮНІТІ» (надалі - відповідач-3), 4) ОСОБА_1 (надалі - відповідач-4), 5) Товариства з обмеженою відповідальністю «САНСЕТ-КАРЛАЙЛ ТРЕЙД ГРУП» (надалі - відповідач-5) про:

- стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮМ-ХОЛДИНГ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ТІМ ГОЛД», Товариства з обмеженою відповідальністю «САНШАЙН-ТРЕЙД ЮНІТІ», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «САНСЕТ-КАРЛАЙЛ ТРЕЙД ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» заборгованості у розмірі 3 830 734, 97 грн;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНСЕТ-КАРЛАЙЛ ТРЕЙД ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» штрафу в розмірі 2 856 321, 99 грн;

- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» штрафу в розмірі 2 856 321, 99 грн;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНСЕТ-КАРЛАЙЛ ТРЕЙД ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» штрафу в розмірі 383 073, 50 грн;

- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» штрафу в розмірі 383 073, 50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/17064/23 стягнуто з боржників на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованість у розмірі 15 252 497, 11 грн та ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у вказаній справі замінено стягувача з АТ «ОТП БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» (позивача у даній справі), у зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги, а тому право вимоги перейшло до позивача у даній справі.

20.02.2026 суддею Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. подано заяву про самовідвід від розгляду справи №910/1620/26, яка обґрунтована тим, що близька їй особа входила до складу колегії суддів Північного апеляційного господарського суду в провадженні якої перебувала справа №910/17064/23, на рішення та ухвалу в якій позивач посилається в обґрунтування позову.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку щодо її задоволення з урахуванням наступного.

Підстави для відводу судді визначено статтею 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до цієї норми, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Зокрема в п. 66 рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) від 10 грудня 2009 року, судом відзначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад господарського судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

Згідно із ст.38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини 1 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (частина 8 статті 39 ГПК України).

Частиною 9 статті 39 ГПК України передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За таких обставин, враховуючи наведене вище в сукупності, керуючись п.1 ч. 1 ст. 35 ГПК України та з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді даної справи, недопущення у сторін чи інших осіб будь-яких сумнівів у безсторонності суду, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви судді Карабань Я.А. про самовідвід від розгляду справи №910/1620/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮМ-ХОЛДИНГ», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ТІМ ГОЛД», 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «САНШАЙН-ТРЕЙД ЮНІТІ», 4) ОСОБА_1 , 5) Товариства з обмеженою відповідальністю «САНСЕТ-КАРЛАЙЛ ТРЕЙД ГРУП» про стягнення 10 309 525, 95 грн.

Керуючись приписами ст. 11, 35, 39 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву судді Карабань Я.А. від 20.02.2026 про самовідвід від розгляду справи №910/1620/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮМ-ХОЛДИНГ», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ТІМ ГОЛД», 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «САНШАЙН-ТРЕЙД ЮНІТІ», 4) ОСОБА_1 , 5) Товариства з обмеженою відповідальністю «САНСЕТ-КАРЛАЙЛ ТРЕЙД ГРУП» про стягнення 10 309 525, 95 грн.

2. Відвести суддю Карабань Я.А. від розгляду справи №910/1620/26.

3. Матеріали справи №910/1620/26 передати уповноваженій особі для вирішення питання про автоматизований розподіл справи.

4. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя Я.А.Карабань