ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" лютого 2026 р.Справа № 913/576/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., при секретарі судового засідання Лежніній Я.С. розглянувши матеріали заяви про заміну кредитора на його правонаступника у справі за заявою ОСОБА_1 , м. Хмельницький про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

В судовому засіданні відповідно до ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 10.06.2025 затверджено план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

04.02.2026 надійшла заява ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс" про залучення до участі у справі в якості правонаступника кредитора АТ "Таскомбанк".

Ухвалою від 09.02.2026 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.02.2026.

Представники сторін та заявника в судове засідання не з`явились.

Суд, розглянувши заяву ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс" про заміну кредитора на правонаступника у справі № 913/576/24 та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою від 22.04.2025 визнано грошові вимоги АТ "Таскомбанк" до боржника в сумах: 32205,70грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів; 6056грн. судового збору;

23.12.2025 між АТ "Таскомбанк" (Клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс" (Фактор) укладено договір факторингу №НІ/11/31-Ф відповідно до п.2.1 якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за кредитними договорами та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі, реєстру прав вимог згідно Додатку 2, але не раніше здійснення оплати Фактором згідно п.3.1 цього договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі, реєстр прав вимог - підтверджує факт переходу від клієнта до Фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору (п.2.3.).

Відповідно до підписаного сторонами акту приймання - передачі інформації реєстру прав вимоги від 23.12.2026 Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр прав вимог кількістю 2245шт. (в т.ч. до ОСОБА_1 за Кредитним договором №4087117-508 від 03.06.2024 в сумі 77520,82), після чого з урахуванням п.2.1 договору факторингу №НІ/11/31-Ф від 23.12.2025, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і Фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів.

Загальна сума боргу складає 49 384 451,24грн.

Згідно платіжної інструкції від 23.12.2025 ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" сплачено АТ "Таскомбанк" 4 691 522,87грн. за право вимоги згідно договору факторингу №НІ/11/31-Ф від 23.12.2025.

Тобто, на підставі вказаного договору АТ "Таскомбанк" (як первісний кредитор) відчужило, а ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло усі наявні у АТ "Таскомбанк" права вимоги грошових зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №4087117-508 від 03.06.2024 в сумі 77520,82грн.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, зважаючи на викладене, суд надавши оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновку, що права вимоги кредитора - АТ "Таскомбанк" до боржника по справі № 913/576/24 в розмірі 32205,70грн. (2 черга задоволення вимог кредиторів) перейшли до правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" на підставі зазначеного вище договору.

За змістом ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2023 року у справі № 910/15200/21, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (стаття 43 Кодексу України з процедур банкрутства) (подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.04.2021 у справі №4/5007/33-Б/11).

Таким чином, у справах про банкрутство на будь-якій стадії їх розгляду можливе сингулярне правонаступництво кредитора у разі вибуття чи заміни кредитора у зобов`язанні. В такому випадку господарський суд за заявою правонаступника здійснює заміну первісного кредитора правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Розгляд заяви про заміну кредитора у справі про банкрутство правонаступником в порядку статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства потребує оцінки судом аргументів заявника щодо зазначених ним підстав для здійснення заміни кредитора правонаступником, відповідно, дослідження та оцінки судом відповідних доказів, зокрема тих, на які послався заявник.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.10.2024 року у справі № 914/3740/21, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Відтак, суд, надавши оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновку, що заявником підтверджені належними письмовими доказами обставини, які викладені у поданій заяві про заміну кредитора на правонаступника, тому остання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 43 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 52, 73, 74, 76-79, 86, 169, 232-236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ "Фінансова компанія "Еліт фінанс" про заміну кредитора на його правонаступника задовольнити.

Замінити кредитора - Акціонерне Товариство "Таскомбанк" () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" () у справі № 913/576/24 про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили 16.02.2026 та може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені в ст.256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 19.02.2026.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник до матеріалів справи.

ТОВ "Нова ПейКредит", АТ "Таскомбанк", боржнику ухвалу направлено до електронних кабінетів.

Заявнику - ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" ()/