ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 року м.Дніпро Справа № 908/1431/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Копусь А.А. (власні засоби);

від відповідача: Сідельникова О.Л. (власні засоби);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2025 (суддя Горохов І.С., повний текст якого підписаний 08.08.2025) і на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2025 (суддя Горохов І.С., повний текст якого підписаний 20.08.2025) у справі № 908/1431/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго, Київська область, Фастівський район, с. Віта-Поштова

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод, м. Запоріжжя

про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

14.05.2025 через підсистему Електронний суд до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод про зобов`язання забрати (вивезти) продукцію, яка була відвантажена постачальником за договором № 17 від 20.12.2021, та стягнення авансового платежу, здійсненого за договором № 17 від 20.12.2021, у загальному розмірі 4 702 876,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем, як постачальником за договором, своїх зобов`язань щодо здійснення поставки обумовленої умовами договору продукції. Позивач вказує, що реальне відвантаження продукції здійснювалося із суттєвим відступленням від узгоджених умов договору, а саме: продукція відвантажена без належного проведення комплексу приймально-здавальних випробувань та сплати другої частини авансового платежу в розмірі 40% вартості продукції; під час приймання продукції по кількості та якості, зокрема, проведення процедури вхідного контролю, комісією позивача виявлено низку грубих порушень умов договору, зокрема відсутність товаросупровідних документів, обов`язковість яких передбачена умовами договору. У зв`язку з фактом виявлення відсутності товаросупровідних документів позивачем, як Покупцем за договором, складено відповідний акт та довідку з одночасним повідомленням Постачальника листами вих. №15 від 13.03.2025, вих. №35 від 16.04.2025, та запропоновано останньому надати усі документи згідно з умовами договору (додатки). Відповідач проігнорував вищезазначену пропозицію, що зумовило позивача визнати поставлену продукцію браком та скласти акт на забраковану продукцію №1 від 28.04.2025, про що відповідача повідомлено листом вих. №44 від 28.04.2025. Водночас, керуючись положеннями ст. 666 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до відповідача з відповідною вимогою про повернення суми авансових платежів та вивезення продукції. Вимога не виконана відповідачем, що стало підставою для звернення позивача з відповідними позовними вимогами до суду.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.07.2025 у справі № 908/1431/25 у позові відмовлено повністю.

Витрати із сплати судового збору за подання позову до суду покладено на позивача.

Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2025 у справі № 908/1431/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго с. Віта-Поштова, Фастівський район, Київська область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод м. Запоріжжя витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Норма Енерго, в якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що:

- Судом досліджено неналежні та недопустимі докази, а також встановлені обставини, що не мають жодного відношення до предмету спору та підстав, якими Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, а Відповідач заперечував щодо них. Зокрема, Відповідач не навів жодної обставини з посиланням на належні докази, що з його сторони було виконане договірне зобов`язання, визначене пунктом 5.12.1. Договору, і весь необхідний пакет супровідних документів на Продукцію був ним наданий або при відвантаженні Продукції, або в послідуючому;

- Судом безпідставно досліджено та встановлено, що «продукція була прийнята по кількості та якості», хоча в справі відсутні докази, щодо приймання Продукції по кількості та якості в порядку встановленому згідно п.5.8. Договору;

- безпідставні висновки Суду першої інстанції і щодо того, що листи Позивача не містять вимоги до Відповідача надати супровідну документацію в розумний строк. Так, Листом від 13.03.2025 за № 15 Позивач повідомив Відповідача, про виявлений факт порушення умов Договору та вимагав усунення такого порушення, шляхом передачі супровідної документації. Вказаний лист був залишений Відповідачем без виконання та відповіді;

- Позивач вважає висновки Суду щодо оцінки змісту листування між сторонами, яке передувало відмові від Договору та сама відмова, є ніщо іншим, як намаганням хоч якось виправдати бездіяльність Відповідача та його небажання виконати своє договірне зобов`язання, оскільки за своєю суттю є очевидним та зрозумілим з якими намірами та метою таке листування проводилося;

- висновок Суду, що Позивач повинен був заплатити кошти за Продукцію, яка ще не була ним прийнята, враховуючи особливу специфічність такої продукції, про що зазначалось раніше, є цілком надуманим та безпідставним, оскільки не відповідає встановленим обставинам.

Одночасно у змісті апеляційної скарги викладене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке мотивовано отриманням рішення суду в п`ятницю 08.08.2025 о 18 год. 13 хв., що підтверджується відповідною карткою руху документу в системі Електронний суд.

Також, не погодившись із вище зазначеним додатковим рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Норма Енерго, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повністю.

Скарга обґрунтована наступним:

- Суд першої інстанції повністю знехтував власним обов`язком належним чином дослідити докази та виніс незаконне рішення, присудивши відшкодування витрат особі, яка належним чином не підтвердила свої повноваження та в підсумку не мала права на таке відшкодування. Як вже зазначалося Відповідачем у відповіді на відзив, відзив на позовну заяву та додатки до нього, що подавалися в ході розгляду справи Відповідачем, було підписано особою, яка не мала жодних повноважень на їх підписання, а тому такі документи не носять жодного юридичного характеру;

- вважає, що укладення договору про надання правової допомоги фізичною особою-підприємцем, не відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки ФОП не є організаційною формою здійснення адвокатської діяльності;

- задоволення відшкодування витрат в розмірі більшому, ніж підтверджено доказами (рахунок та квитанція) та відсутність повної аргументації такого рішення судом вважає цілком необґрунтованим та безпідставним. Так, підтвердженими є суто 10 000,00 грн, але при цьому суд задовольняє відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.;

- Позивач вважає, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними як із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, а також обсягом наданих адвокатом послуг. Зауважує, що вчинення елементарних процесуальних дій представником у справі з вимогою про їх оплату в розмірі 40 000,00 грн є недоречним з підстав попереднього їх виконання в іншій справі між тими ж сторонами та за тими ж доказами.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, проти її задоволення заперечив, вважає рішення законним і обґрунтованим, а скаргу безпідставною і необґрунтованою, звертає увагу, що ТОВ «Запоріжкранзавод» повністю виконало свої зобов`язання за укладеним Договором і Товар прийнято Відповідачем в повному обсязі без зауважень. Дій на погашення заборгованості відповідачем не вчинялось, у зв`язку з чим 07.12.2022 на адресу ТОВ «Норма Енерго» направлена претензія, яка не була задоволена позивачем. У грудні 2022 між Позивачем та Відповідачем підписано акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого Позивач визнав наявну заборгованість за договором (акт додавався до претензії). При цьому, з моменту відвантаження товару і до моменту звернення Відповідача до суду з позовом про стягнення заборгованості (справа № 911/514/25) Позивач жодних претензій щодо поставленої продукції не заявляв.

Наголошує, що Позивач не заперечує факт отримання ним товару. А його претензія стосується лише відсутності у нього документів на неї. Разом з тим, жодних зауважень щодо якості і кількості не заявлено. Відповідач передав всі документи разом з товаром під час його поставки, що і дозволило здійснити його прийняття і, як наслідок, підписати видаткову накладну. Те, що Позивач станом на зараз не може віднайти документи, які були йому передані не свідчить про непоставку товару чи його невідповідність.

Звертає увагу, що доводи апелянта стосовно підтвердження відповідачем відсутності документів, що могли б підтверджувати факт передачі останнім супровідної документації згідно з п. 5.12.1 Договору, не містять нічого спільного з дійсністю. Зокрема, представник Позивача в судових засіданнях наголошувала на тому, що факт передачі документів підтверджується видатковою накладною «Нової пошти», заявою свідка, та додатково надсилались на адресу ТОВ «Норма Енерго» у 2025 році на запити Товариства, а також в системі електронний суд. Факт того, що всі документи на товар в копіях неодноразово надавались Позивачу в межах розгляду справи № 911/514/25, підтверджується квитанціями про надсилання документів в системі Електронний суд. Також такі документи додатково надіслані листами від 15.05.2025 723) та повторно 23.05.2025 882), однак Позивач вказані листи не отримує. Таким чином, Позивач всіляко хоче уникнути обов`язку оплатити поставлений товар та ігнорує подані документи.

Твердження Відповідача про не проходження випробувань не відповідають дійсності, оскільки всі етапи контролю були пройдені і Позивач за їх наслідками забрав товар і підписав видаткову накладну. Натомість, ухиляючись від сплати заборгованості за договором, допускає суперечливу поведінку, що є неприпустимим.

Відповідач ґрунтує свою позицію виключно на припущеннях, його поведінка є типовою для боржника, який ухиляється від виконання зобов`язань. Посилаючись на різноманітні стандарти, які не є додатком до договору і не підписані сторонами відповідач допускає суперечливу поведінку. При цьому він не заперечує факт отримання продукції в повному обсязі, та не наводить жодних зауважень щодо її якості. При цьому, враховуючи що п. 5.1.4 визначено що відвантаження здійснюється тільки за умови позитивних результатів проведення приймально-здавальних випробувань беззаперечним є факт того, що такі випробування продукція пройшла, в іншому випадку її постачання не здійснювалось би.

У відзиві на апеляційну скаргу, подану на додаткове рішення, відповідач також зазначає про законність і обґрунтованість рішення суду, звертає увагу, що діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги. Звертає увагу, що досліджений судом договір № 21/05-1 відповідає вимогам ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», укладений у належній формі та не містить порушень, що підтверджує його правомірність і відповідність чинному законодавству.

Щодо доводів про підтверджену доказами суму у 10 000 грн, то 24.07.2025 між сторонами підписано акт прийому-передачі наданих послуг відповідно до якого сторони узгодили остаточну вартість наданих послуг в розмірі 40 000,00 грн. Отже, документально підтвердженими є витрати на загальну суму 40 000,00 грн., яку і стягнув суд першої інстанції.

Щодо неспівмірності витрат зауважує, що враховуючи ціну позову у розмірі 4 702 876 грн. та складність справи, визначений Договором розмір витрат на правову допомогу у сумі 40 000 грн є співмірним, доведеним і підтвердженим належними доказами. А відтак, рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що доводи Позивача щодо нібито завищеного розміру витрат на професійну правничу допомогу не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 03.09.2025 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.09.2025 для розгляду справи (за скаргою відповідач на додаткове рішення) визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

11.09.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 16.09.2025 визнано поважними підстави пропуску строку на подання апеляційної скарги та відновлено апелянту строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2025 у справі №908/1431/25; розгляд справи № 908/1431/25 призначено у судовому засіданні на 20.01.2026 на 16:00 год.; зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги; сторонам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

Також ухвалою суду від 16.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2025 у справі №908/1431/25; розгляд справи № 908/1431/25 призначено у судовому засіданні на 20.01.2026 на 16:10 год.; приєднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго на рішення суду (вх.46432) до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго на додаткове рішення (вх.46488) для розгляду в одному апеляційному провадженні; сторонам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

18.09.2025 до суду від представника відповідача адвоката Сідельникової О.Л. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

26.09.2025 (зареєстровано судом 29.09.2025) до суду від представника позивача адвоката Копусь А.А. надійшло клопотання аналогічного змісту.

29.09.2025 (зареєстровано судом 30.09.2025) до суду від позивача надійшла відповідь на відзив/, в якій він зазначив, що у відзиві на апеляційну скаргу, представник Відповідача не спростувала з посиланням на відповідні докази, що у Відповідача дійсно відсутній будь-який документ, що міг би підтвердити факт виконання умов пункту 5.12 Договору щодо обов`язкового надання при відвантаженні Продукції супровідної документації. Щодо додаткового рішення зауважив, що відповідачем не спростовано ту обставину, що адвокат Сидельнікова Олена Леонідівна не мала повноважень представляти інтереси Відповідача у справі як адвокат, оскільки відповідний договір про надання правничої (правової) допомоги між Відповідачем та адвокатом не укладався, а тому відсутні правові підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу. Крім того, Відповідачем не підтверджено факту понесення витрат в заявленому розмірі.

16.01.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи №908/1431/25 наступних письмових доказів:

1. копія витягу з ЄРДР: кримінальне провадження 0001443;

2. копія заяви ТОВ «Норма Енерго» від 30.12.2025 вих. №105 з додатками:

-копія витягу з ЄДРПОУ щодо ТОВ «Норма енерго»;

-копія рішення про перейменування ТОВ «ДІАКОНТ» на ТОВ «Норма Енерго»;

-копія наказу №4- к від 02.02.2023; копія наказу №9-K від 13.07.2022;

-копія наказу від №3-K від 31.01.2023; копія Договору №17 від 20.12.2021;

-копія рішення Господарського суду Київської області від 07.07.2025 у справі №911/514/25;

-копія постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 у справі №911/514/25;

-копія акту №15/2022 від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань;

-копія протоколу №15-22 від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань;

-копія наказу №CP-01 про службове розслідування щодо діяльності попереднього директора Кілянчука Віктора Петровича при виконанні Договору №17 від 20 грудня 2021 року від 14.12.2025;

-копія Протоколу №1 про службове розслідування щодо діяльності попереднього директора Кілянчука Віктора Петровича при виконанні Договору №17 від 20 грудня 2021 року від 25.04.2025;

- копія Протоколу №2 про службове розслідування щодо діяльності попереднього директора Кілянчука Віктора Петровича при виконанні Договору №17 від 20 грудня 2021 року від 25.06.2025 - 3 арк.;

-копія акту про результати службового розслідування щодо діяльності попереднього директора Кілянчука Віктора Петровича при виконанні Договору №17 від 20.12.2021 з ТОВ «Запоріжкранзавод» від 25.07.2025.

Одночасно у клопотанні викладено клопотання про поновлення процесуальних строків на його подання.

Невчасне подання доказів заявник обґрунтовує тим, що станом на сьогоднішній день, за заявою ТОВ «Норма Енерго», у зв`язку з тим, що у період часу з 13.07.2022 по 31.03.2023 директор ТОВ "Норма Енерго" Кілянчук В.П. вчинив cлужбову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, а саме: - відступив від умов Договору та фактично погодився на проведення приймально-здавальних випробувань Продукції без присутності представників Кінцевого споживача (ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом»); - особисто не з`явився для проведення приймально-здавальних випробувань на виробничому майданчику Постачальника та обмежився лише присутністю в онлайн-режимі та аналізом фото/відео матеріалів, без наявних на це підстав; - безпідставно, не маючи на це правових права, підписав акт №15/2022 від 31 серпня 2022 року та протокол №15-22 від 31 серпня 2022 року, що завдало значної майнової шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Норма Енерго», 31 грудня 2025 року Фастівським РУП ГУНП в Київській області було зареєстровано кримінальне провадження №0001443 за статтею 367 частина 1 Кримінального кодексу України.

Зауважує, що зазначені докази, хоча і не існували фізично на момент звернення з позовом та розгляду справи судом першої інстанції, однак можуть підтверджувати існування певних обставин, що маються значення для справи, що, в свою чергу, буде сприяти об`єктивному перегляду оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні 20.01.2026 протокольною ухвалою відмовлено у прийнятті нових доказів.

Суд апеляційної інстанції виходив із наступного.

Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Господарський процесуальний кодекс допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятно, коли заявник апеляційної скарги просить долучити до апеляційної скарги документи, які виготовлені після вирішення справи судом першої інстанції.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. А саме встановлено, що апеляційним судом обґрунтовано відхилене клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції, тобто це доказ, який взагалі не існував на момент розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15.

На підставі викладеного копії документів, що долучені до клопотання позивача від 16.01.2026, колегією суддів до розгляду не приймаються.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 904/3582/18 та від 04.04.2019 у справі № 918/329/18.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційних скарг, представник відповідача їх заперечив.

В судовому засіданні 20.01.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

20.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Діаконт, після зміни назви Товариство з обмеженою відповідальністю Норма Енерго (позивач, Покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод (відповідач, Постачальник за договором) укладено договір № 17, за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язався в порядку і на умовах, визначених у договорі, поставити обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160-2х70 тс (надалі - продукція) для енергоблока № 1 (2) ВП Хмельницька АЕС ДП НАЕК Енергоатом, а Покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти і оплатити продукцію (надалі - договір).

Згідно з п. 1.2. договору строк постачання, ціна, вимоги до комплектності, номенклатури, кількості, одиниці виміру визначені в договорі та специфікації №1 (додаток № 1 до договору), яка є невід`ємною частиною договору… Специфікація за договором може бути уточнена в частині позначення, обсягу, комплектності поставки кожної одиниці, технічних характеристик, належності окремо кожної одиниці комплекту обладнання до класу безпеки, не пізніше дати проведення заводських, приймальних та приймально-здавальних випробувань, шляхом оформлення відповідної додаткової угоди до договору.

За умовами п. 2.1. договору, якість та комплектність продукції повинні відповідати Технічним вимогами та умовам постачання обладнання для модернізації крана мостового кругової дії (додаток № 2), які є невід`ємною частиною договору, вимогами СОУ НАЕК 081:2015 Управління закупівлями. Система оцінки відповідності продукції . Випробування та приймання продукції для АЕС. Випробування і приймання виготовленої продукції повинні відповідати вимогам узгоджених програм і методик їх проведення, і підтверджуватись документами згідно розділу 10 ТВтаУП.

Відповідно до п. 3.1. договору, сума договору становить 9 257 190,00 грн (дев`ять мільйонів вісті п`ятдесят сім тисяч сто дев`яносто гривень 00 коп.), в т.ч. ПДВ 1 542 865,00 грн.

У п. п. 3.2. 3.4. договору сторонами погоджено, що ціна за одиницю продукції встановлена у гривнях і зазначена у Специфікації. В ціну продукції включаються витрати, пов`язані з проектуванням, розробкою та погодженням технічних документів, виготовленням, проведенням випробувань продукції, проведенням технічного приймання у відповідності до вимог даного виду продукції, упаковкою, маркуванням, гарантійними зобов`язаннями. Ціна на продукцію може бути змінена за взаємною згодою сторін.

У розділі ІV договору сторонами погоджений порядок здійснення оплати.

Згідно з п. 4.1. договору Покупець оплачує вартість продукції за цінами, зазначеними у Специфікації, в гривнях, шляхом банківського переказу на рахунок Постачальника, зазначеного у банківських реквізитах.

За умовами п. 4.2. договору оплата за договором здійснюється наступним чином:

- аванс в сумі 40 % від суми договору протягом 10-ти робочих днів з моменту підписання договору на підставі рахунку постачальника;

- аванс в сумі 40 % від суми договору протягом 10-ти робочих днів по факту готовності продукції на майданчику Постачальник на підставі рахунку Постачальника;

- доплата 20 % від суми договору (остаточний розрахунок) , згідно умов договору буде здійснювати виключно за позитивним результатом проведення вхідного контролю продукції протягом 5 банківських днів з дати проведення вхідного контролю продукції на підставі рахунку Постачальника.

Умовами п. 5.1. договору було погоджено строк поставки продукції 22.04.2021. продукція постачається у повному обсязі. Поетапна поставка та поставки продукції частинами не допускається.

Відповідно до п. 5.1.1. договору, відповідність виготовленої продукції вимогами, викладеним в ТВтаУП та ТС, буде підтверджуватись випробуваннями в наступному порядку:

- попередні випробування на майданчику Постачальника;

- приймальні випробування на майданчику Постачальника;

- приймально-здавальні випробування на майданчику Постачальника.

Кожний наступний етап випробувань здійснюється після отримання позитивних результатів попереднього етапу. Результати випробувань підтверджуються документами (протоколами).

Випробування і приймання виготовленої продукції повинні відповідати вимогам, детально викладеним у розділі № 6 ТВтаУП (ТС) та розробленій і узгодженій програмі та методиці приймально-здавальних випробувань. Результати проведення випробувань оформлюються відповідно до затверджених програм.

Вимоги до оформлення та узгодження ТС, програм та методик випробувань викладені в СОУ НАЕК 077:2015, СОУ НАЕК 081:2015.

Згідно з п. 5.1.3. договору, якщо у процесі випробувань на майданчику Постачальника будуть виявлені невідповідності продукції вимогам, викладеним у ТВтаУП, продукція вважається такою, що не пройшла випробування, і не допускається до відвантаження кінцевому споживачу (Покупцю) до повного усунення дефектів та успішного проведення повторних випробувань у повному обсязі.

Пунктом 5.1.4. договору визначено, що відвантаження продукції здійснюється тільки за умови позитивних результатів проведення приймально-здавальних випробувань на майданчику Постачальника, що підтверджується актом приймально-здавальних випробувань, який підписується Постачальником та кінцевим споживачем.

За умовами п. 5.2. договору поставка продукції згідно Специфікації здійснюється автотранспортом Постачальника на умовах FCA м. Запоріжжя (згідно Інкотермс - 2010). Постачальник не пізніше, ніж за три дні до відвантаження продукції, письмово повідомляє Покупця про заплановану дату поставки продукції із зазначенням номенклатури, вартості та кількості одиниць продукції, що поставляється.

У п. 5.4. договору визначено, що датою поставки вважається дата підписання сторонами видаткової накладної, що підтверджує факт передачі продукції Покупцю.

Згідно з п. 5.8. договору, приймання продукції за якістю та кількістю здійснюється згідно вимог діючих в Україні:

- Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю №П-6 (1965);

- Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7 (1966), затверджених постановою Держарбітражу при раді Міністрів СРСР, з наступними змінами та доповненнями;

- СОУ НАЕК: 038-2017 Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС.

Згідно з п. 5.10. договору, право власності на продукцію , ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження продукції переходить до Покупця з моменту її передачі перевізником Постачальника в розпорядження Вантажоодержувачу.

Пунктом 5.12.1. договору визначено, що Постачальник при відвантаженні продукції надає наступну супровідну документацію: погоджений план-якості (оригінал); паспорт (сертифікат якості, етикетка) виробника з зазначенням: найменування виробу, технічних описів виробу, місце виробу, дата виробництва, матеріал, з якого вироблявся товар, технічний документ, з якого вироблявся товар (марка сталі), маса, габарити, інше; - декларація про відповідність, сертифікат якості на продукцію, сертифікат на матеріали, з яких вироблявся товар, іншу технічну документацію. Вимоги до документації мають відповідати ТВтаУп, обсяг документації має відповідати розділу 10 ТВтаУп.

До договору сторонами підписана Специфікація № 1, якою погоджено найменування товару - обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160-2х70 тс; на загальну суму 9 276 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 546 000,00 грн.

12.01.2022 між сторонами укладена додаткова угода № 1 до договору, якою сторони змінили п. 3.1. договору та виклали його в наступній редакції: Сума договору становить 9 773 655,07 грн (дев`ять мільйонів сімсот сімдесят три тисячі шістсот п`ять гривень 07 коп.), в т.ч. ПДВ 1 628 942,51 грн.

23.06.2022 між сторонами укладена додаткова угода № 2, якою внесено зміни до п. 3.1. договору та викладеного його в наступній редакції: Сума договору становить 10 240 755,07 грн (десять мільйонів двісті сорок тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 07 коп.), в т.ч. ПДВ-1 706 792,51 грн .

08.09.2022 сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору, якою змінено редакцію п. 3 1. Договору та внесено зміни до специфікації додатку № 1 до договору.

Так, згідно з п. 3.1. договору в остаточній редакції додаткової угоди № 3 від 08.09.2022, сума договору становить 11 172 000,00 грн (одинадцять мільйонів сто сімдесят дві тисячі гривень 00 коп.), в т.ч. ПДВ 1 862 000,00 грн.

За умовами Специфікації № 1 до договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 08.09.2022, найменування продукції, що є предметом договору, це обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160-2х70 тс; на загальну суму 11 172 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 862 000,00 грн. Термін поставки до 31.10.2022.

На оплату продукції Постачальник виставив Покупцю рахунок на оплату № 4 від 10.01.2022 на суму 11 172 000,00 грн, у т.ч. ПДВ-1 862 000,00 грн.

За вказаним рахунком Покупець здійснив часткову оплату, а саме: платіжною інструкцією № 1170 від 24.01.2022 суму 3 702 876,00 грн, платіжною інструкцією № 1244 від 15.02.2022 суму 500 000,00 грн, платіжною інструкцією № 1490 від 25.10.2022 суму 500 000,00 грн.

На виконання умов договору, у період з 01.08.2022 по 02.08.2022 комісією у складі працівників ТОВ Запоріжкранзавод на території підприємства проведені попередні випробування обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160-2х70 тс, за підсумками яких складено протокол № 12-22 від 02.08.2022.

У період з 23.08.2022 по 29.08.2022 на майданчику ТОВ Запоріжкранзавод комісією у складі працівників ТОВ Запоріжкранзавод на території підприємства проведені приймальні випробування обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160-2х70 тс, про що складено протокол № 14-22 від 29.08.2022.

За наслідками приймальних випробувань комісією складено Акт № 14/2002 від 29.08.2022 приймальних випробувань, згідно з яким результати приймальних випробувань підтверджують відповідність обладнання вимогам ТВ та УП та вимогам КД Обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс УХК 1 00.00.000; експлуатаційна документація розроблена у повному обсязі, якість документації відповідає вимогам нормативних документів, що діють в Україні; за результатами приймальних випробувань комісія вважає за можливе виконати відвантаження обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160-2х70 тс замовнику.

У період часу з 30.08.2022 по 31.08.2022 на майданчику ТОВ Запоріжкранзавод комісією у складі працівників ТОВ Запоріжкранзавод проведені приймально-здавальні випробування (вхідний контроль) обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс; участь представника ТОВ Діаконт /після зміни назви ТОВ Норма Енерго/ відбувалась в режимі online та шляхом аналізу матеріалів фото/відео фіксації, про що складено протокол № 15-22 від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю). Як вказано у висновку протоколу № 15-22 від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю), за результатами приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) комісія дійшла висновку про можливість відвантаження обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс Замовнику (відповідачу).

За наслідками приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) комісією у складі працівників ТОВ Запоріжкранзавод за участі представника ТОВ Діаконт /після зміни назви ТОВ Норма Енерго/ в режимі online, складено Акт № 15/2022 від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю). Згідно висновків Акту № 15/2022 від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю), результати приймально-здавальних випробувань підтверджують відповідність обладнання вимогам конструкторської документації: Обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс згідно УХК 1- 00.00.000; експлуатаційна документація розроблена у повному обсязі, якість документації відповідає вимогами нормативних документів, що діють в Україні; за результатами приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) комісія вважає за можливе виконати відвантаження обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс енергоблоку №1 замовнику ТОВ Діаконт /після зміни назви ТОВ Норма Енерго/.

Акт підписано комісією ТОВ Запоріжкранзавод та представником ТОВ Діаконт.

Листом вих. № 150 від 04.10.2022 Постачальник повідомив Покупця про те, що станом на 04.10.2022 продукція на майданчику Постачальника готова до відвантаження, і просив надати відомості про перевізників.

На підставі товарно-транспортних накладних № 10.10.22 від 10.10.2022, № 11.10.22 від 11.10.2022, № 12.10.22 від 11.10.2022 та № 17.10.22 від 17.10.2022 Постачальник здав до відправлення, а Покупець отримав за договором № 17 від 20.12.2021 продукцію - обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс, на загальну суму 11 172 000,00 грн.

Вказані товарно-транспортні накладні підписані у двосторонньому порядку та скріплені печатками сторін.

На виконання умов п. 5.4. договору сторонами підписана видаткова накладна № 11 від 17.10.2022 щодо поставки Постачальником та отримання Покупцем продукції за договором № 17 від 20.12.2021 - обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс, на загальну суму 11 172 000,00 грн.

Видаткова накладна підписана сторонами без будь-яких зауважень щодо якості, кількості, вартості продукції та скріплена печатками сторін.

01.12.2022 між сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 01.12.2022 за договором № 17 від 20.12.2021, згідно з яким відповідачем здійснено реалізацію товару позивачу 17.10.2022 на суму 11 172 000,00 грн, а позивачем здійснено оплату товару в загальній сумі 4 702 876,00 грн (24.01.2022, 15.02.202 та 25.10.2022), у зв`язку із чим заборгованість позивача перед відповідачем станом на 01.12.2022 становить 6 459 124,00 грн.

Відповідач звернувся до позивача з претензію з приводу сплати останнім заборгованості за певними договорами, у т.ч. за договором № 17 від 20.12.2021 в сумі 6 469 124,00 грн, просив сплатити заборгованість впродовж 10 днів з дати отримання претензії, а також попередив, що у випадку невиконання умов договору в частині оплати в добровільному порядку відповідач буде змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку.

Претензія надіслана відповідачем позивачу засобом поштового зв`язку 02.12.2022 згідно з описом вкладення до цінного листа з відбитком календарного штемпеля поштового відділення від 02.12.2022 та накладної на відправлення № 377 від 02.12.2022, і позивачем отримана 07.12.2022, про що свідчить відповідна відмітка про отримання на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Листом вих. № 15 від 13.03.2025 позивач повідомив відповідача про те, що відповідно до п. 5.8. договору № 17 від 20.12.2021 та з урахуванням вимог СОУ НАЕК 038:2021 Управління закупівлями продукції організації вхідного контролю продукції для ВП Компанії (який введено в дію з 31 березня 2021 року, на заміну СОУ НАЕК 038:2017 Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС) комісією ТОВ Норма Енерго проведено вхідний контроль (ВК-1) для поставленої продукції, за результатами якої складено акт № 1 від 12.03.2025 вхідного контролю (ВК-1), акт про фактичну наявність товару № 1 від 12.03.2025.

Згідно з наданим до листа вих. № 15 від 13.03.2025 Актом про фактичну наявність товару № 1 від 12.03.2025, комісією у складі трьох працівників ТОВ Норма Енерго у ході проведення вхідного контролю 1 встановлено, що протягом жовтня 2022 від відповідача за договором № 17 від 20.12.2021 отримано продукцію - обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс на підставі товарно-транспортних накладних № 10.10.22 від 10.10.2022, № 11.10.22 від 11.10.2022, № 12.10.22 від 11.10.2022 та № 17.10.22 від 17.10.2022. Разом із продукцією не надійшли передбачені умовами договору супровідні документи. Комісія дійшла висновку, що у зв`язку із відсутністю вищезазначених супровідних документів, відповідно до п. 7.1.5 СОУ НАЕК 038:2017, складено акт про фактичну наявність продукції, в якому вказаний перелік відсутніх документів, що, в свою чергу, не дає змоги оцінити комплектність та якість продукції.

Лист вих. № 15 від 13.03.2025 з додатками надісланий відповідачу засобом поштового зв`язку 17.03.2025, для ознайомлення та усунення виявлених зауважень, а саме: надання супровідної документації, передбаченої п. 5.12.1. договору. Строк усунення недоліків встановлено не було.

Листом вих. № 35 від 16.04.2025 позивач, посилаючись на п. 5.8. договору та з урахуванням вимог СОУ НАЕК 038:2021 Управління закупівлями продукції організації вхідного контролю продукції для ВП Компанії (який введено в дію з 31 березня 2021 року, на заміну СОУ НАЕК 038:2017 Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС), повідомив відповідача, що комісією ТОВ Норма Енерго за результатами проведення вхідного контролю (ВК-1) надсилається Довідка про виявлені невідповідності від 11.04.2025. Позивач звертається до відповідача з проханням вжити заходів до усунення виявлених невідповідності, зокрема, невідкладно надати передбачені п. 5.12.1 договору супровідні документи.

До листа вих. № 35 від 16.04.2025 позивачем додано Довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 11.04.2025, згідно якої проведено вхідний контроль за вимогами СОУ НАЕК 038:2021 щодо поставленої відповідачем 17.10.2022 продукції за договором № 17 від 20.12.2021, і виявлено, що разом із продукцією не надійшли передбачені договором супровідні документи (наведено перелік документів, викладений в п. 5.12.1 договору). Лист з додатком надіслано відповідачу засобом поштового зв`язку 17.04.2025.

Листом вих. № 44 від 28.04.2025 позивач надіслав відповідачу Акт на забраковану продукцію № 1 від 28.04.2025, який складено комісією позивача стосовно поставленої відповідачем в межах виконання договору № 17 від 20.12.2021 продукції на підставі товарно-транспортних накладних № 10.10.22 від 10.10.2022, № 11.10.22 від 11.10.2022, № 12.10.22 від 11.10.2022 та № 17.10.22 від 17.10.2022. В Акті визначено опис невідповідностей не надання супровідних документів на продукцію. Зазначається, що попри неодноразові звернення (листи № 15 від 13.03.2025, № 35 від 16.04.2025) Постачальник не усунув порушення.

Лист вих. № 44 від 28.04.2025 з додатком направлені відповідачу засобом поштового зв`язку 29.04.2025.

Заявою вих. № 59 від 12.05.2025, керуючись положеннями ст. 666 Цивільного кодексу України, позивач, з підстав не надання відповідачем документів, що стосуються продукції і обов`язковість яких передбачена умовами договору № 17 від 20.12.2021, заявив про свою відмову від договору та вимагав у відповідача негайного, але не пізніше ніж у семиденний строк з моменту пред`явлення вимоги, повернення сплаченого за продукцію авансу в сумі 4 702 876,00 грн, а також необхідності забрати (вивезти) продукцію, яка була відвантажена на підставі товарно-транспортних накладних № 10.10.22 від 10.10.2022, № 11.10.22 від 11.10.2022, № 12.10.22 від 11.10.2022 та № 17.10.22 від 17.10.2022.

Заява про відмову від договору вих. № 59 від 12.05.2025 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку 12.05.2025.

Відповідач надіслав позивачу лист вих. № 104 від 15.05.2025 (за результатами розгляду листів вих. № 35 від 16.04.2025 та вих. № 28.04.2025), в якому повідомив, що разом із продукцією ним були передані вантажоодержувачу (позивачу) документи, які передбачені умовами п. 5.12.1. договору. В листі повідомлялось, що за допомогою Нової пошти на ім`я директора ТОВ Діаконт Кілянчука В.П. за ТТН № 6009 від 01.12.2022 надіслані примірник документів за договором, у т.ч. протокол попередніх випробувань продукції, протокол приймальних випробувань, протокол приймально-здавальних випробувань, акт приймальних випробувань, акт приймально-здавальних випробувань. Вказувалось, що всі документи неодноразово надсилались електронною поштою, а також надавались суду в межах розгляду справи № 911/514/25. Відповідач проінформував позивача про те, що товар був прийнятий останнім в повному обсязі без зауважень щодо кількості та якості. Згідно діючого законодавства строк пред`явлення претензій щодо якості та кількості поставленої продукції сплинув. Відповідач, як постачальник, не несе відповідальності за втрату позивачем документів на товар, передбачених п. 5.12.1. договору.

Лист вих. № 104 від 15.05.2025 надісланий позивачу засобом поштового зв`язку 15.05.2025.

Вимоги позивача про зобов`язання відповідача забрати (вивезти) продукцію, яка була відвантажена за договором № 17 від 20.12.2021, а також стягнення з відповідача сплаченого позивачем авансового платежу за договором № 17 від 20.12.2021 в загальній сумі 4 702 876,00 грн стали предметом позовних вимог у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд дійшов висновку, що виходячи з умов договору та наданих у справу доказів, відповідачем належним чином виконані свої зобов`язання щодо поставки продукції (обладнання) відповідачу; підписавши видаткову накладну № 11 від 17.10.2022, сторони підтвердили поставку відповідачем та отримання позивачем обумовленого умовами договору обладнання на суму 11 172 000,00 грн. При цьому, будь-яких пояснень з приводу термінів проведення вхідного контролю за стандартом СОУ НАЕК 038:2021 Управління закупівлями продукції організації вхідного контролю продукції для ВП Компанії отриманої у жовтні 2022 року за договором № 17 від 20.12.2021 продукції позивач не навів, як і не надав доказів дотримання визначеного вимогами СОУ НАЕК 038:2021 Управління закупівлями продукції організації вхідного контролю продукції для ВП Компанії строку проведення вхідного контролю продукції, що поставлена відповідачем за умовами договору №17 від 20.12.2021, як і у листуванні, яке велось з боку позивача, не було посилань на ст.666 ЦК України та не встановлювалось строків для передання товаросупровідної документації.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що ненадання або часткове ненадання постачальником товаросупровідної документації до товару не свідчить про поставку товару неналежної якості, як і відсутність порушення з боку Постачальника (відповідача за позовом) зобов`язань з поставки (передачі продукції) унеможливлює повернення авансу як такого, що був оплачений Покупцем (позивачем за договором) на виконання зобов`язання, що у своїй сукупності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Виходячи з предмета та підстав заявленого позивачем позову та відповідних заперечень відповідача, предметом доказування у цій справі є, зокрема, факт укладення договору, належне/неналежне виконання відповідачем умов договору щодо поставки товару у визначені строки за умовами договору, наявність/відсутність підстав для відмови від договору у порядку ст.666 ЦК України та наявність/відсутність підстав для повернення авансового платежу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як правильно встановлено господарським судом, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних відносин), до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 662 ЦК України визначено, що: продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторонами в Специфікації до договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 08.09.2022, погоджено найменування продукції, яка підлягає поставці, її загальна вартість в сумі 11 172 000,00 грн з терміном поставки до 31.10.2022.

При цьому, згідно з умовами п. 5.1.1. договору, поставці передує вчинення Постачальником ряду дій, а саме: проведення попередніх випробувань на майданчику Постачальника; проведення приймальних випробувань на майданчику Постачальника; проведення приймально-здавальних випробувань на майданчику Постачальника.

Міститься у цьому пункті договору застереження про те, що кожний наступний етап випробувань здійснюється після отримання позитивних результатів попереднього етапу, а результати випробувань підтверджуються відповідними документами.

Відповідачем на виконання п. 5.1.1. договору були проведені передбачені даним пунктом договору випробування у визначені послідовності, на підтвердження чого надані суду протокол попередніх випробувань № 12-22 від 02.08.2022, протокол приймальних випробувань №14-22 від 29.08.2022 та акт № 14/2022 від 29.08.2022 приймальних випробувань, протокол № 15-22 від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань та акт № 15-2022 від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань.

На оплату вартості продукції, що була погоджена сторонами до оплати, відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 4 від 10.01.2022, який частково оплачений останнім на загальну суму 4 702 876,00 грн.

Товарно-транспортними накладними № 10.10.22 від 10.10.2022, № 11.10.22 від 11.10.2022, № 12.10.22 від 11.10.2022 та № 17.10.22 від 17.10.2022 відповідачем відвантажено а позивачем прийнято продукцію по договору на суму 11 172 000,00 грн без будь-яких зауважень чи претензій щодо здійсненої поставки, некомплектності документів.

Позивачем і відповідачем підписана та скріплена печатками підприємств видаткова накладна № 11 від 17.10.2022 щодо поставки відповідачем позивачу обладнання за договором № 17 від 20.12.2021 на суму 11 1720 000,00 грн.

Отже, виходячи з умов договору та наявних доказів судом першої інстанції здійснений правильний висновок, що відповідачем належним чином виконані свої зобов`язання щодо поставки продукції (обладнання) відповідачу.

Позивачем свої зобов`язання щодо оплати отриманої від відповідача продукції не були виконані належним чином, решта суми (11 172 000,00 грн 4 702 876,00 грн) в розмірі 6 469 124,00 грн позивачем не сплачена, про що свідчить Акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.12.2022.

Наведені обставини і стали підставою для звернення відповідача до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення з позивача несплаченої суми вартості продукції по договору № 17 від 20.12.2021 в сумі 6 469 124,00 грн, а також нарахованих на суму заборгованості 3 % річних за період з 25.10.2022 по 05.02.2022 в сумі 1,00 грн, втрат від інфляції за період з 25.10.2022 по 05.02.2025 в сумі 1,00 грн.

За результатами розгляду справи № 911/514/25, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Господарського суду Київської області від 07.07.2025 у справі №911/514/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025, позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма Енерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» 6 469 124 грн - основного боргу, 1 523 484,40 грн - втрат від інфляції, 487 045,28 грн - 3% річних, а також 101 755,84 грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Приймаючи рішення суди виходили із того, що у даній справі судом встановлено наявність всіх подій, які визначені специфікацією №1, яка викладена у новій редакції додатковою угодою №3 від 08.09.2022 (т.1 а.с.16-17), та є підставою для початку перебігу строку для здійснення певної частини платежу, у т.ч. остаточного розрахунку - проведення вхідного контролю продукції. Фактично судом встановлено, що відповідач сплатив на користь позивача загальну суму у розмірі 4 702 876грн, що включає в себе 40% передплати - перший платіж за договором у розмірі 4 468 800грн (11172000*40/100) та частину другого платежу у розмірі 234 076грн (4 702 876-4 468 800). Сумніви відповідача щодо підписання колишнім керівником товариства акту та протоколу від 12.03.2025 №1 вхідного контролю суд не прийняв до уваги, оскільки відповідач не надав доказів того, що підпис від імені колишнього директора відповідача на наданих позивачем оригіналах відповідних документів вчинений іншою особою, а відтиск печатки не належить ТОВ «Норма Енерго». Окрім того, факт перебування на складі відповідача обладнання ним підтверджено, у т.ч. після відкриття провадження у справі, у актах та протоколах вхідного контролю. Враховуючи, що відповідач допустив порушення зобов`язання в частині здійснення передплати та остаточного розрахунку, оскільки не виконав його у встановлений договором з додатками строк за наявності фактів готовності продукції - обладнання та проведення його позитивного вхідного контролю, прийняття такого обладнання без зауважень, суд визнав заявлені вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 6 469 124 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Враховуючи, що розрахунок 3% річних за заявлений період здійснено позивачем вірно, з урахуванням розміру боргу, періоду прострочення, вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин, вимоги в частині стягнення 3% річних суд задовольняє у розмірі 487 045,28 грн, а вимоги в частині стягнення втрат від інфляції у заявленому позивачем розмірі - 1 523 484,40 грн, оскільки у суду відсутні підстави для виходу за межі заявлених вимог відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України.

Крім того, у зазначеній справі суди встановили, зокрема наступне:

«Також, 02.08.2022 позивачем та відповідачем узгоджено розроблений позивачем план якості обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс №ЗКЗ-З-ПЯ (т.1 а.с.289-293).

Позивачем надано копію паспорту обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс УХК1-00.00.000 ПС від 2022 року, який містить інформацію: щодо найменування виробу та його складових; технічного опису виробу; місце та дати виробництва; технічних документів, за якими вироблявся виріб; масу та його габаритів, заводського номеру; гарантійного терміну; сертифікатів якості; декларації про відповідність (т.1 а.с.201-249); пакувальний лист (т.1 а.с.250-251).

02.08.2022 у складі комісії з працівників ТОВ «Запоріжкранзавод» - директора Нечай В.А., начальника виробництва Ковальчука В.І., представника підрозділу технічного контролю Фролова Р.О. складено протокол №12-22 попередніх випробувань дослідного зразка обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс, у якому наведені наступні висновки: результати приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) підтверджують документація розроблена у повному обсязі, якість документації відповідає вимогам нормативних документів, що діють в Україні; за результатами приймальних випробувань комісія вважає за можливе проводити приймальні випробування (т.1 а.с.114-117).

За результатами випробування продукції, 29.08.2022 комісією у складі працівників ТОВ «Запоріжкранзавод» - директора Нечай В.А., начальника виробництва Ковальчука В.І., представника підрозділу технічного контролю Фролова Р.О. складено протокол №14-22 приймальних випробувань обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс за яким: результати приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) підтверджують відповідність обладнання вимогам ТВ та УП та вимогам конструкторської документації: Обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2x70 тс УХК 1-00.00.000; експлуатаційна документація розроблена у повному обсязі, якість документації відповідає вимогам нормативних документів, що діють в Україні; за результатами приймальних випробувань комісія вважає за можливе виконати відвантаження обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс замовнику - відповідачу (т.1 а.с.118-121). При цьому, додатком до вказаного протоколу є перелік проведених перевірок та їх результати.

Відповідно до акту від 29.08.2022 № 14/2022 приймальних випробувань обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс, який складено за наслідками приймальних випробувань, комісія з працівників позивача у вищевказаному складі дійшла наступних висновків: результати приймальних випробувань підтверджують відповідність обладнання вимогам ТВ та УП та вимогам КД: Обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс УХК 1-00.00.000; експлуатаційна документація розроблена у повному обсязі, якість документації відповідає вимогам нормативних документів, що діють в Україні; за результатами приймальних випробувань комісія вважає за можливе виконати відвантаження обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 замовнику.

Комісією у складі працівників ТОВ «Запоріжкранзавод» - директора Нечай В.А., начальника виробництва Ковальчука В.І., представника підрозділу технічного контролю Фролова Р.О., а також директора відповідача Кілянчук В.П. складено акт від 31.08.2022 №15/2022 приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) (т.1 а.с.111-113) щодо обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс, за результатами якого комісія дійшла наступних висновків: результати приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) підтверджують відповідність обладнання вимогам ТВ та УП та вимогам конструкторської документації: Обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс згідно УХК 1-00.00.000; експлуатаційна документація розроблена у повному обсязі, якість документації відповідає вимогам нормативних документів, що діють в Україні; за результатами приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) комісія вважає за можливе виконати відвантаження обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 енергоблоку № 1 замовнику - відповідачу (т.1 а.с.111-113).

Директор відповідача приймав участь в режимі онлайн та шляхом аналізу матеріалів фото/відео фіксації.

Додатком до відповідного акту є протокол, складений комісією у тому ж складі за участі директора відповідача Кілянчук В.П., від 31.08.2022 №15-22 приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 тс, проведених випробувань, за результатами проведення яких комісія дійшла наступних висновків: результати приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) підтверджують відповідність обладнання вимогам ТВ та УП та вимогам конструкторської документації: Обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2x70 тс згідно УХК 1-00.00.000; експлуатаційна документація розроблена у повному обсязі, якість документації відповідає вимогам нормативних документів, що діють в Україні; за результатами приймально-здавальний випробувань (вхідного) комісія вважає за можливе виконати відвантаження обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70 замовнику - відповідачу (т.1 а.с.124-127). Як вбачається зі змісту даного протоколу, директор відповідача приймав участь у випробуваннях в режимі онлайн та шляхом аналізу матеріалів фото/відео фіксації. Додатком до вказаного протоколу є результати випробувань (перевірок) відповідного обладнання, що засвідчені підписами членів комісії, у т.ч. відповідача в особі директора (т.1 а.с.128-129).

Відповідні протоколи з додатками, акти від імені відповідача підписані його директором без зауважень.

Позивач у листі від 07.09.2022 вих. № 125 повідомив відповідача про проходження продукцією вхідного контролю та перепакування її для зберігання, а також просив повідомити про готовність її до вивезення (т.1 а.с.105).

На підтвердження направлення відповідачу відповідного листа позивач надав скріншот направлення такого листа 08.09.2022 на електронну адресу «ІНФОРМАЦІЯ_2», однак, відповідна електронна адреса не визначена сторонами в укладеному договорі як засіб комунікації з відповідачем; відповідна адреса відсутня також і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса відповідача.

05.10.2022 позивач направив відповідачу лист від 04.10.2022 вих.№150 про готовність продукції до відправки та просив надати контакти перевізника, повідомив про порядок розрахунків. Направлення відповідного листа відповідачу підтверджено фіскальним чеком від 05.10.2022.

07.10.2022 на електронну адресу позивача від ОСОБА_3 «ІНФОРМАЦІЯ_1» (директора відповідача) надійшов лист про надання інформації щодо перевізника, а саме: водій - ОСОБА_1 , машина -DAFXF105.460д.н.з. НОМЕР_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, зазначені вище відомості відповідають інформації з інформацією з товарно-транспортних накладних від: 10.10.2022 № 10.10.2022; 11.10.2025 №11.10.2022; 11.10.2025 №12.10.2022; 17.10.2022 №17.10.2022.

Факт отримання обладнання відповідно до умов договору, підтверджується видатковою накладною від 17.10.2022 № 11 на суму у розмірі 11 172 000 грн, яка, зокрема, від імені відповідача підписана директором ОСОБА_3.

Відповідно до акту звірки за договором у період з 01.01.2022 по 01.12.2022, який підписано сторонами, борг за товар, поставлений на умовами даного договору, складає 6 469 124 грн.

Як повідомив позивач, з метою направлення оригіналів документів - протоколу попередніх випробувань дослідного зразка №12-22 від 02.08.2022, протоколу приймальних випробувань №14-22 від 29.08.2022 з додатком, протоколу приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) №15-22 від 31.08.2022 з додатком, акту приймальних випробувань №14/2022 від 29.08.2022, акту приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) №15/2022 від 31.08.2022, 29.11.2022 на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для ТОВ «Запоріжкранзавод» направлено електронне повідомлення, у якому позивач просив повідомити номер відділення Нової пошти, на яку необхідно повернути екземпляри документів (т.2 а.с.49), у відповідь на яке з вказаної електронного адреси повідомлено номер відділення Нової пошти - « 56», а оригінали зазначених документів надіслані відповідачу через відділення Нової пошти 30.11.2022, на підтвердження чого надано експрес-накладну №6009.

Водночас, оскільки відповідач заперечував факт отримання протоколів попередніх випробувань дослідного зразка №12-22 від 02.08.2022, протоколу приймальних випробувань №14-22 від 29.08.2022 з додатком, протоколу приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) №15-22 від 31.08.2022 з додатком, акту приймальних випробувань №14/2022 від 29.08.2022, акту приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) №15/2022 від 31.08.2022, передачі супровідної документації на товар, господарський суд першої інстанції зобов`язав позивача надати докази відповідних дій - направлення документів відповідачу на підставі ч.2 ст.74 ГПК України.

В якості доказів передачі документів позивачем надано заяву свідка ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), підпис на який нотаріально посвідчений 02.05.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматським Т.М. (реєстровий №2794) (т.2 а.с.70), у якій свідок повідомив, що є працівником ТОВ «Запоріжкранзавод» та займає посаду директора. ОСОБА_1 у заяві повідомив, що: «Разом з навантаженим товаром ми передали вантажоодержувачу документи, які передбачені п.5.12.1 договору. В подальшому, після отримання покупцем товару ми звернулись до ТОВ «Діаконт» шляхом направлення електронного листа та уточнити на яку адресу надіслати їх примірники документів, в тому числі протокол попередніх випробувань дослідного зразка №12-22 від 02.08.2022; протокол приймальних випробувань №14-22 від 29.03.2022 з додатком; протокол приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) №15-22 від 31.08.2022 з додатком; акт приймальних випробувань №14/2022 від 29.08.2022; акт приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) №15/2022 від 31.08.2022. Після отримання відповіді другі примірники оригіналів вище перелічених документів направлені новою поштою на адресу м. Київ, 56 відділення, отримувач Кілянчук Віктор Петрович (директор ТОВ «Діаконт») ТТН №6009. Зазначаю, що до обміну оригіналами ми обмінялись електронними копіями. Не зважаючи на те, що умови укладеного договору нами були повністю виконані, ТОВ «Діаконт» не здійснювало оплату. Через що 02.12.2022 ми звернулись до них з претензією, однак жодної відповіді на неї не отримали. В подальшому нас проінформували про зміну назви з ТОВ «Діаконт» на ТОВ «Норма Енерго» і про зміну керівництва, проте зобов`язання щодо оплати за договором так і залишились невиконаними» (т.2 а.с.70).

Позивач у претензії-вимозі вимагав від відповідача сплатити борг, у т.ч. за вказаним договором, з урахуванням 3% річних та втрат від інфляції у загальному розмірі 7 629 394,77 грн.

Зазначена претензія-вимога надіслана відповідачу, що підтверджується поштовою накладною № 377; описом вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною.

Отримання вказаної претензії відповідачем 07.12.2022 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до акту від 12.03.2025 №1 вхідного контролю (ВК-1) продукції, що складений комісією у складі працівників відповідача - директора Кулінічева О.К., начальника відділу технічного контролю Колодія Н.О., головного інженера Лося В.В. проведено контроль продукції - обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70, що зберігається в складському приміщенні відповідача та яка поставлена на підставі листа від 04.10.2022 вих. № 150, за результатами якого комісія дійшла висновку про невідповідність поставленої продукції технічним умовам договору №17 від 20 грудня 2021 року та вимогам СОУ НАЕК 038:2021 обсязі технічного огляду (приймання за якістю та комплектністю) ВК-1 та не допускається до проведення ВК-2, оскільки під час огляду вантажу виявлено ряд порушень, зокрема ненадання супровідної документації, передбаченої пунктом 5.12.1. договору № 17 від 20 грудня 2021 року, що унеможливлює проходження вхідного контролю (т.1 а.с.143-144). Такий акт складено з урахуванням акту від 12.03.2025 № 1 про фактичну наявність товару, який складено комісією у вищевказаному складі, яким зафіксована відсутність супровідних документів відповідно до п.7.1.5 СОУ НАЕК 038:2017 (т.1 а.с.145).

Відповідні акти направлені позивачу листом від 13.03.2025 за вих. № 15, що підтверджується поштовою накладною № 747; описом вкладення у цінний лист, прийнятий відповідно до вказаної накладної; фіскальним чеком від 17.03.2025.

11.04.2025 комісія у складі працівників відповідача - директора Кулінічева О.К., начальника відділу технічного контролю Колодія Н.О., головного інженера Лося В.В. склала довідку про виявлення невідповідності на етапі ВК-1, а саме: встановлено відсутність супровідних документів до продукції, передбачених п. 5.12.1 договору. Зазначена довідка направлена на адресу позивача листом від 16.04.2025 за вих. № 35, у якому, відповідач додатково просив передати пакет документів, що визначений у п.5.12.1 договору. В якості доказів направлення зазначеного листа надано: поштову накладну №500; опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною; фіскальний чек від 17.04.2025 щодо оплати послуг пересилання відправлення.

28.04.2025 комісією у складі працівників відповідача - директора Кулінічева О.К., начальника відділу технічного контролю Колодія Н.О., головного інженера Лося В.В. складено акт на забраковану продукцію через відсутність супровідної документації, що унеможливлює її прийняття та використання.

Складений акт направлений позивачу листом від 28.04.2025 за вих. № 44, у якому, відповідач повідомив позивача про перебування продукції в ізоляторі браку до надання постачальником необхідних документів. В якості доказів направлення зазначеного листа надано: поштову накладну № 749; опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною; фіскальний чек від 29.04.2025 щодо оплати послуг пересилання відправлення.

12.05.2025 на адресу позивача відповідачем направлено заяву про відмову від договору, у зв`язку із порушенням позивачем умов такого договору, а саме: ненадання позивачем документів що стосуються продукції і обов`язковість передача яких встановлена договором. Також у відповідній заяві відповідач просить повернути сплачені авансові платежі та забрати відвантажену продукцію зі складу відповідача.

В якості доказів направлення зазначеної заяви надано поштову накладну № 590 та опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною.

Відповідачем також надана копія листа від 19.05.2025 вих. № 62, що адресований ОСОБА_3 , який є колишнім директором товариства, у якому відповідач просив повідомити вичерпну інформацію про прийняття участі в приймально-здавальних випробуваннях та прийняття продукції шляхом підписання видаткової накладної за укладеним договором.

Відповідний лист направлений ОСОБА_3 , як стверджує відповідач, на зареєстровану адресу такої особи ( АДРЕСА_1 ) та за адресою фактичного місця проживання ( АДРЕСА_2 ), на підтвердження чого надані: поштові накладні №106, №092; опис вкладень до відповідних відправлень, прийнятих за такими накладними; фіскальні чеки від 19.05.2025 щодо оплати послуг пересилання відправлень. Відповіді на звернення відповідачем не надано.

Звернення позивача із даним позовом мотивується останнім наявністю у відповідача боргу за поставлений товар, переданий за договором відповідно до видаткової накладної від 17.10.2022 №11 у розмірі 6 469 124 грн…

… Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками господарського суду першої інстанції, не спростованими відповідачем, про те, що умовами договору сторони визначили момент передачі позивачем відповідачу документації, а саме - при відвантаженні товару - продукції (п.5.12.1 договору), при цьому, отримавши товар - відповідне обладнання за видатковою накладною відповідачем не висловлено жодних зауважень щодо відсутності супроводжувальної документації. Враховуючи відповідну обставину, а також те, що тривалий проміжок часу - з моменту отримання - 17.10.2022 та аж до відкриття провадження у справі, що мало місце майже через 2,5 роки після отримання обладнання, відповідач не заявляв вимог щодо передачі такої документації, враховуючи покази свідка ОСОБА_1 про передачу такої документації, які не спростовані іншими доказами, акт та протокол від 31.08.2022 приймально-здавальних випробувань (вхідного контролю) (т.1 а.с.111-113,124-129), у яких зазначено про те, що експлуатаційна документація розроблена у повному обсязі і її якість відповідає нормативним документам, а також інші зібрані у справі докази, що оцінені судом у сукупності, суд вважає твердження відповідача про те, що такі супровідні документи не передані при передачі обладнання такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

Посилання відповідача на те, що товар є неякісним та некомплектним спростовуються зібраними у справі доказами, оскільки товар має відповідати узгодженій договором якості та комплектності в момент його передачі, а також, у випадку надання гарантії - протягом відповідного строку. У даній справі відповідач не надав доказів, що саме в момент передачі товару такий товар не відповідав відповідним вимогам. При цьому, у даній справі відповідач не посилається на виявлення прихованих недоліків або порушення гарантійних зобов`язань…».

За приписами ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного відхиляються доводи позивача, що: - Судом досліджено неналежні та недопустимі докази, а також встановлені обставини, що не мають жодного відношення до предмету спору та підстав, якими Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, а Відповідач заперечував щодо них. Зокрема, Відповідач не навів жодної обставини з посиланням на належні докази, що з його сторони було виконане договірне зобов`язання, визначене пунктом 5.12.1. Договору, і весь необхідний пакет супровідних документів на Продукцію був ним наданий або при відвантаженні Продукції, або в послідуючому; - Судом безпідставно досліджено та встановлено, що «продукція була прийнята по кількості та якості», хоча в справі відсутні докази, щодо приймання Продукції по кількості та якості в порядку встановленому згідно п.5.8. Договору.

Частиною 1 ст.666 ЦК України передбачено, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві (ч. 2 ст. 666 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.675 ЦК України передбачено, що відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, попри строк поставки товару до 31.10.2022 і фактичне відвантаження продукції у повному обсязі протягом 10-17.10.2022, про що свідчать товарно-транспортні накладні № 10.10.22 від 10.10.2022, № 11.10.22 від 11.10.2022, № 12.10.22 від 11.10.2022 та № 17.10.22 від 17.10.2022, лише починаючи з березня 2025 позивач розпочав листування з відповідачем з приводу виконання договору № 17 від 20.12.2022, а саме відсутності товаросупровідної документації на продукцію (листи № 15 від 13.03.2025 з актом про фактичну наявність товару № 1 від 12.03.2025; № 35 від 16.04.2025 з довідкою про виявлені невідповідності на етапі ВК-1; № 44 від 28.04.2025 з актом на забраковану продукцію № 1 від 28.04.2025), тобто через 2,5 роки після фактичної поставки продукції та після закінчення дії договору.

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, у зазначеній документації наявна невідповідність відомостей, які містять надані позивачем документи, а саме: в листі вих. № 15 від 13.03.2025 позивач вказує про проведення вхідного контролю (ВК-1) для поставленої продукції з урахуванням вимог СОУ НАЕК 038:2021 Управління закупівлями продукції організації вхідного контролю продукції для ВП Компанії (який введено в дію з 31 березня 2021 року, на заміну СОУ НАЕК 038:2017 Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС).

Однак, складений комісією ТОВ Норма Енерго за наслідками вхідного контролю (ВК-1) акт про фактичну наявність товару № 1 від 12.03.2025 містить посилання на інший документ СОУ НАЕК 038:2017 Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС.

Текст стандарту СОУ НАЕК 038:2021 Управління закупівлями продукції організації вхідного контролю продукції для ВП Компанії (надалі - стандарт) розміщений в мережі Інтернет та доступний для ознайомлення за посиланням: https://old.energoatom.com.ua/app-eng/parts/pdf-file/sou/SOU_NAEK_038_2021.pdf.

Відповідно до п. 1.1. цього документу, це стандарт встановлює вимоги до організації, проведення та оформлення результатів вхідного контролю продукції, закупленої відповідно до вимог СОУ НАЕК 042:2017 Управління закупівлями продукції. Організація закупівель продукції, яка використовується у ВП державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом.

За умовами п. 5.1. стандарту, вхідний контроль продукції (матеріалів, напівфабрикатів, устаткування, комплектуючих та інших виробів) проводиться з метою недопущення у виробництво (монтаж та експлуатацію) такої продукції, що не відповідає умовам договорів (контрактів) на закупівлю, технічним вимогам замовника до продукції, конструкторській документації, вимогам діючих правил і норм з ядерної і радіаційної безпеки.

Розділом 7 вказаного стандарту визначені вимоги до порядку проведення вхідного контролю.

Зокрема, відповідно до п. 7.1.1. стандарту, роботи з вхідного контролю продукції повинні виконуватись відповідно до графіку поставок продукції в строк 30 робочих днів від дати надходження на склад або в строк, визначений договором (без урахування термінів усунення/врегулювання невідповідностей).

Продукція позивачем була отримана від відповідача у жовтні 2022 року, а заходи з проведення вхідного контролю отриманої продукції позивачем вживались у березні 2025 року, тобто майже через два з половиною роки.

Будь-яких пояснень з приводу термінів проведення вхідного контролю за стандартом СОУ НАЕК 038:2021 Управління закупівлями продукції організації вхідного контролю продукції для ВП Компанії отриманої у жовтні 2022 року за договором № 17 від 20.12.2021 продукції позивач не навів ні в адресованих відповідачу документах, які надані до справи, ні в своїх заявах по суті справи, ні в усних поясненнях в засіданнях суду.

До того ж, позивач направив відповідачу заяву про відмову від договору вих. № 59 від 12.05.2025, обґрунтовуючи своє рішення положеннями ст. 666 Цивільного кодексу України, і єдиною підставою для такого рішення вказує відсутність товаросупровідної документації на продукцію, поставка якої здійснювалась за договором № 17 від 20.12.2021.

В той же час, колегія суддів зауважує, що сторонами погоджено остаточний термін поставки продукції до 31.10.2022 і таке зобов`язання з боку відповідача було виконано.

Фактом підписання видаткової накладної № 11 від 17.10.2022, сторони підтвердили поставку відповідачем та отримання позивачем обумовленого умовами договору обладнання на суму 11 172 000,00 грн. і, як встановлено в іншій справі (911/514/25), товаросупровідної документації до неї.

При цьому, у своєму листуванні до відповідача (вих. № 15 від 13.03.2025, № 35 від 16.04.2025 та № 44 від 28.04.2025) з приводу надання товаросупровідних документів на продукцію за договором № 17 від 20.12.2021 позивач взагалі не посилався на статтю 666 ЦК України та не визначав для відповідача передбачений положеннями цієї статті розумний строк для надання документів, про відсутність яких зазначав у позові, а в листі вих. № 44 від 28.04.2025, який передував заяві позивача (вих. № 59 від 12.05.2025) про відмову від договору, позивачем не було заявлено відповідачу про необхідність надання документації до продукції за договором.

Таким чином, прийняття продукції з товаросупровідною документацією й попередньою перевіркою якості обладнання, про що свідчать акти випробувань, й ініціювання через 2,5 роки після цього позову про неналежне виконання договору відповідачем в частині товаросупровідної документації, після наявності рішення про стягнення з ТОВ «Норма Енерго» заборгованості за поставлений товар, не є добросовісною поведінкою позивача у цій справі.

У зв`язку з чим відхиляються доводи Позивача, який вважає висновки Суду щодо оцінки змісту листування між сторонами, яке передувало відмові від Договору та сама відмова, є ніщо іншим, як намаганням хоч якось виправдати бездіяльність Відповідача та його небажання виконати своє договірне зобов`язання, оскільки за своєю суттю є очевидним та зрозумілим з якими намірами та метою таке листування проводилося.

За умовами ч. 1 ст. ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу вимог чинного законодавства аванс - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є грошова сума, яка перераховується згідно договору наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, при цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17).

У даному випадку і позивачем, як Покупцем за договором, і відповідачем, як Постачальником за договором, вчинялись дії, спрямовані на виконання умов укладеного договору, що не заперечується сторонами (передача продукції, її часткова оплата).

Звідси є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність порушення з боку Постачальника (відповідача за позовом) зобов`язань з поставки (передачі продукції), що унеможливлює повернення авансу як такого, що був оплачений Покупцем (позивачем за договором) на виконання зобов`язання.

З урахуванням того, що позивачем не доведено неналежного виконання з боку відповідача зобов`язань за договором, відсутні підстави для повернення авансу і зобов`язання відповідача забрати продукцію.

Щодо посилань апелянта на висновок Суду, що Позивач повинен був заплатити кошти за Продукцію, яка ще не була ним прийнята, враховуючи особливу специфічність такої продукції, про що зазначалось раніше, є цілком надуманим та безпідставним, оскільки не відповідає встановленим обставинам, то вони спростовуються судовими рішеннями у справі №911/514/25.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги на рішення суду слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Щодо додаткового рішення.

Після ухвалення рішення, 24.07.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1431/25, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.07.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1431/25 прийнято до розгляду. Встановлено строк позивачу до 08.08.2025 для надання обґрунтованих заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від позивача до суду не надходили.

Як вже зазначалось, додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2025 у справі № 908/1431/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго с. Віта-Поштова, Фастівський район, Київська область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод м. Запоріжжя витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Задовольняючи заяву відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, господарський суд виходив із того, що договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 21.05.2025 № 21/05-1 сторонами узгоджений фіксований розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000грн, який може бути змінений (збільшений) за погодженням сторін в залежності від об`єму наданих послуг; актом від 24.07.2025 підтверджене надання послуг на визначену суму; зазначена сума є розумною, обґрунтованою, співмірною із заявленими вимогами.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками, враховуючи наступне.

Так, згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 24.07.2025 представник позивача наголосив, що у визначені ГПК України процесуальні строки позивачем буде подана заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано копію договору від 21.05.2025 про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 21/05-1, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод (Замовник, Клієнт) та Фізичною особою-підприємцем Сідельникова Олена Леонідівна (Виконавець).

Відповідно до п. 1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Замовник доручає, а Виконавець, відповідно до чинного в Україні законодавства, приймає на себе обов`язки (з правом передоручення третім особам) представляти інтереси Замовника та надавати юридичні послуга (правничу допомогу) останньому в межах господарської справи 908/1431/25 а саме:

- незалежно від характеру правовідносин Замовника з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень надавати Клієнтові допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, які він потребує, у порядку передбаченому ст. 59 Конституції України та Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1 - 12/2009 від 30 вересня 2009 року за конституційним зверненням громадянина Голованя Ігоря Володимировича щодо офіційного тлумачення положень ст. 59 Конституції України (справа про право на правничу допомогу);

- здійснювати представництво інтересів Замовника в усіх державних та недержавних, колективних та приватних, громадських органах, підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, перед фізичними та юридичними особами;

- вести від імені Замовника будь-які справи в усіх установах, організаціях, підприємствах України, незалежно від форм власності та підпорядкування (у тому числі, але не виключно в усіх органах державної влади України, судах, органах державної фіскальної служби України, органах Державної казначейської служби України, органах внутрішніх справ України, органах юстиції України, усіх органах дізнання, в усіх органах досудового розслідування, в усіх органах виконавчої служби та будь-яких інших);

- вести від імені Замовника з усіх питань будь-які справи по виконавчому провадженню в усіх органах виконавчої служби України;

- здійснювати представництво інтересів Замовника в правоохоронних органах та вести від імені Замовника з усіх питань будь-які справи в усіх судових установах, в тому числі в судах загальної юрисдикції, адміністративних окружних судах, господарських, апеляційних судах, апеляційним) господарському та адміністративному судах та в Верховному суді.

24.07.2025 між сторонами за договором підписано Акт прийому-передачі наданих послуг згідно із договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 12/05-1 від 21.05.2025.

За вказаним Актом визначено, що протягом травня-липня 2025 року Виконавець надав, а Клієнт прийняв повний комплекс послуг передбачених договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 21/05-1 від 21.05.2025, у тому числі були виконані наступні види робіт:

- ознайомлення з матеріалами справи, аналіз законодавства, судової практики та підготовка правової позиції у справі № 908/1431/25 за позовом ТОВ Норма Енерго (до перейменування ТОВ Діаконт) та ТОВ Запоріжкранзавод про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії;

- підготовка відзиву на позовну заяву, та направлення її до суду (справа № 908/1431/25);

- участь у судових засіданнях по справі (справа № 908/1431/25).

Зауваження у сторін відсутні. Повний комплекс послуг наданий у повному обсязі. Вартість наданих послуг складає 40 000,00 грн.

Додатково на підтвердження повноважень представником відповідача надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП № 002263 від 16.07.2019 та копію ордеру серія АР № 1242018 від 26.05.2025 на надання правничої допомоги ТОВ Запоріжкранзавод на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги № 21/05-1 від 21.05.2025 у т.ч. у Господарському суд Запорізької області.

Відповідно до розділу 6 договору, за послуги, надані Виконавцем, Замовник сплачує грошову винагороду в розмірі 40 000,00 гривень, розмір вартості наданих робіт може бути збільшено в залежності від об`єму фактично наданих послу, втакому випадку остаточна сума грошової винагороди визначається сторонами та вкачується у акті наданих послуг; підписаного сторонами.

Оплата проводиться шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в сумі 10 000,00 грн на розрахунковий рахунок Виконавця, вказаний у договорі або будь-який інший рахунок, який буде ним вказаний, протягом 10 днів з дня виставлення рахунку. Решта суми сплачується Замовником Виконавцю впродовж 30 календарних днів з дати підписання акту наданих послуг.

Оплата проводиться в національній валюті України.

Вартість наданих Виконавцем послуг може бути переглянута на вимогу однієї з сторін, що буде оформлюватися додатковою угодою до даного договору.

21.05.2025 ФОП Сідельникова О.Л. виставлено Клієнту рахунок-фактуру № СФ-02/25 на суму 10 000,00 грн за надання юридичних послуг.

21.05.2025 ТОВ Запоріжкранзавод перерахувало ФОП Сідельникова О.Л. кошти у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4366.

Таким чином, розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 40000,00 грн. є підтвердженим.

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Зважаючи на наведені вище положення чинного законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18.

У зазначеній справі Позивач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення на виконання ухвали суду від 31.07.2025 не надсилав.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що можуть бути розподілені витрати і такі, що вже фактично понесені (відшкодування) і такі, що тільки підлягають сплаті (згідно правового висновку, наведеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19).

У зв`язку з чим відхиляються доводи апеляційної скарги, що судом стягнуто витрати в розмірі більшому, ніж підтверджено доказами, і що відповідачем доведено понесення лише 10 000 грн (що фактично були оплачені), а не 40 000 грн, які він заявив.

Суд враховує, що згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у пунктах 6.46, 6.48, 6.49, 6.52 постанови від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 зазначив, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18);

- у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг;

- із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Таким чином, здійснивши аналіз матеріалів справи і доказів понесення витрат відповідача на правову допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що витрати відповідача в сумі 40000,00 грн. є обґрунтованими і задовольнив відповідну заяву відповідача.

Стосовно посилань апелянта на те, що вчинення елементарних процесуальних дій представником у справі з вимогою про їх оплату в розмірі 40 000,00 грн є недоречним з підстав попереднього їх виконання в іншій справі між тими ж сторонами та за тими ж доказами, не приймаються колегією суддів в силу висновків, наведених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2025 у справі №910/2546/22, за якими наявність між учасниками справи інших подібних господарських спорів, у межах яких особа заявляла до стягнення витрати на правничу допомогу адвоката, не позбавляє її права заявити такі витрати за касаційний перегляд конкретної справи.

Щодо доводів апелянта, що: - суд першої інстанції присудив відшкодування витрат особі, яка належним чином не підтвердила свої повноваження та в підсумку не мала права на таке відшкодування, і що відзив на позовну заяву та додатки до нього, що подавалися в ході розгляду справи Відповідачем, було підписано особою, яка не мала жодних повноважень на їх підписання, а тому такі документи не носять жодного юридичного характеру; - що укладення договору про надання правової допомоги фізичною особою-підприємцем, не відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки ФОП не є організаційною формою здійснення адвокатської діяльності, то вони відхиляються, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону Про адвокатуру та адвокатську діяльність (Закон) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною 3 статті 4 Закону встановлено форми, у яких особа, яка отримала право на здійснення адвокатської діяльності, може здійснювати таку діяльність: індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно із статтею 26 Закону підставою для здійснення адвокатської діяльності є договір про надання правової допомоги. Форма та зміст договору про надання правової допомоги встановлені статтею 27 цього Закону.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Поняття адвокатської діяльності та підприємництва чітко визначені чинним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 42 Господарського кодексу України (який дія на момент виникнення спірних відносин) підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (надалі -Закон) визначено, що адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом, здійснює виключно адвокат - фізична особа.

Адвокатська діяльність є незалежною професійною діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону).

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Аналогічні положення закріплено також і у процесуальних кодексах.

Незалежно від обраної адвокатом організаційно - правової форми адвокатської діяльності підставою для її здійснення є договір про надання правової допомоги, законодавчо визначені його форма та зміст (статті 26 та 27 Закону).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однією із суттєвих умов договору про надання правової допомоги між адвокатом та клієнтом є гонорар. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону).

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (частина 3 статті 26 Закону).

Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Надання правової допомоги, зокрема, здійснення представництва інтересів юридичної особи в судах особою, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, здійснюється відповідно до вимог Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність та процесуальних законів.

Податковий кодекс України визначає, що адвокат як самозайнята особа здійснює незалежну професійну діяльність (пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із ч. 4 ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України Про безоплатну правничу допомогу.

У статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Укладення договору про надання правової допомоги фізичною особою-підприємцем, яка має статус адвоката, не свідчить про відсутність повноважень у адвоката на представництво інтересів в суді свого Клієнта ТОВ Запоріжкранзавод за наявності виданого ордеру серія АР № 1242018 від 26.05.2025, який посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

Таким чином, суд першої інстанції підставно дійшов висновку, що укладення адвокатом з клієнтом договору про надання правничої допомоги та зазначення себе у статусі фізичної особи-підприємця, впливає на питання здійснення оподаткування адвокатської діяльності, оскільки фізична особа, яка зареєстрована як підприємець та при цьому провадить незалежну професійну діяльність, обліковується у контролюючих органах як фізична особа підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, та не позбавляє Сідельникову О.І. статусу адвоката.

Звідси, доводи апеляційної скарги на додаткове рішення не знайшли свого підтвердження, внаслідок чого додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2025 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2025 у справі № 908/1431/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 24.07.2025 у справі № 908/1431/25 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2025 у справі № 908/1431/25 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2025 у справі № 908/1431/25 залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю Норма Енерго за подання апеляційної скарги на рішення і додаткове рішення суду покласти на заявника апеляційних скарг.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 16.02.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков