ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" лютого 2026 р. м. Черкаси Cправа № 925/153/26

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Черкаси" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Черкаси",

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейбл Енерджі,

про визнання протиправним рішення,

УСТАНОВИВ:

05.02.2026 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Черкаси" (далі - ТОВ "Полімер-Черкаси") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейбл Енерджі" (далі - ТОВ "Стейбл Енерджі") з вимогою визнати протиправним рішення ТОВ "Стейбл Енерджі" у формі попередження від 28.01.2026 на припинення електропостачання ТОВ "Полімер-Черкаси" за договором про постачання електричної енергії № 13/24 від 28.12.2023.

Ухвалою від 09.02.2026 суд відкрив провадження у справі №925/153/26 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 12.03.2026 о 15:00. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

11.02.2026 позивач подав заяву про забезпечення позову з вимогою вжити заходи забезпечення позову у справі № 925/153/26 шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Стейбл Енерджі", оператору системи розподілу Акціонерному товариству "Черкасиобленерго", вчиняти дії, спрямовані на припинення електропостачання Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Черкаси" відповідно до попередження про припинення постачання № 33/12 від 28.01.2026 р. за договором про постачання електричної енергії № 13/24 від 28.12.2023.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що як вбачається із доводів позову позивач не погоджується із рішенням ТОВ «Стейбл-Енерджі» як електропостачальної організації електричної енергії установок позивача у формі попередження про припинення електропостачання, обґрунтовуючи це відсутністю законних підстав для такого припинення електропостачання (зокрема відсутністю простроченої заборгованості за спожиту електричну енергію). Також, як вбачається із оспорюваного повідомлення ТОВ «Стейбл-Енерджі» № 33/12 від 28.01.2026 р. останній повідомив позивача про припинення електропостачання його установок з 12 лютого 2026 року посилаючись саме на невиконання ним умов п. 5 договору, а саме: в зв`язку із прострочення термінів оплати за активну електричну енергію.

Таким чином вбачається, що між сторонами виник спір щодо правомірності дій та рішення відповідача в частині ініціювання ним в односторонньому порядку припинення електропостачання установок позивача із підстав, зазначених в повідомленні про припинення, а саме - в зв`язку із простроченням термінів оплати за активну електричну енергію на момент вчинення такого повідомлення.

На думку заявника, виникає ситуація відповідно до якої позивач, звернувшись до суду за відновленням свого порушеного права та обґрунтовуючи відсутність у відповідача підстав для одностороннього припинення електропостачання (зокрема в зв`язку із відсутністю простроченої заборгованості) за умов припинення електропостачання установок позивача під час розгляду спору та за вказаних в повідомленні підстав буде позбавлений можливості ефективного захисту своїх прав та вимог, оскільки такий захист прав фактично буде нівельований під час розгляду спору. А відновити порушені права позивача за позовом за наслідком судового розгляду буде в такому випадку неможливо, оскільки заходи повідомлення про припинення № 33/12 від 28.01.2026 р. вже буде виконано. А уникнути заплановану процедуру відключення позивач позбавлений не інакше як у спосіб сплатити заборгованість, розмір та підстави виникнення та існування якої позивач заперечує, що також нівелює можливість ефективного захисту порушених прав.

Заявник також зазначив, що заборона припинення електропостачання з підстав, зазначених у повідомлені не призведе в подальшому до неоплатного (або із порушенням строків оплати) споживання електричної енергії позивачем, оскільки в такому разі виникнуть обґрунтовані нові та окремі підстави для припинення електропостачання (в разі якщо такі існуватимуть).

Розглянувши подану заяву суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. (ч. 2 ст. 136 ГПК України)

Заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. (п. 3 ч. 1 ст. 138 ГПК України)

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

Згідно із п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, зокрема, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Оскільки у цій справі заявник звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, то має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19 та від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20).

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 16.11.2023 у справі №921/333/23).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

У постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову (п. 46).

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (п. 47).

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (п. 48).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, суд приймає до уваги нормативні приписи ч. 11 ст. 137 ГПК України, згідно з якою не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Порівнюючи обраний заявником захід забезпечення (заборона вчиняти дії щодо припинення електропостачання) із позовною вимогою (визнання протиправним рішення відповідача у формі попередження на припинення електропостачання), суд доходить висновку про їх тотожність, оскільки сам цей захід забезпечення вже реалізує мету заявника/позивача (продовження постачання відповідачем електричної енергії), яка може бути досягнута лише за результатом вирішення спору по суті.

Крім того, суд зазначає, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Водночас заявник також просить суд заборонити оператору системи розподілу Акціонерному товариству "Черкасиобленерго", вчиняти дії, спрямовані на припинення електропостачання ТОВ "Полімер-Черкаси" відповідно до попередження про припинення постачання № 33/12 від 28.01.2026 р. за договором про постачання електричної енергії № 13/24 від 28.12.2023, проте не надає суду жодних доказів про вчинення останнім будь-яких дій щодо припинення електропостачання заявнику, зокрема направлення оператором системи розподілу попередження про припинення електропостачання заявнику.

Також суду не надано доказів того, що постачальник - відповідач у справі звертався до оператора системи розподілу - Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" з вимогою про припинення електропостачання ТОВ "Полімер-Черкаси".

Саме лише припущення заявника щодо можливого вчинення дії направлених на здійснення припинення електропостачання установок заявника не є достатньою підставою для вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Також слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Суд враховує позицію Верховного Суд, викладену у постановах від 27.07.2022 у справі № 904/6015/20, від 14.12.2022 у справі № 904/1513/22, від 01.04.2024 у справі № 922/5184/23, про те, що суд не може заборонити сторонам вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення ділових (договірних) відносин з позивачем, адже право, зокрема, на припинення/розірвання відносин/договорів гарантоване Конституцією та законами України.

Застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення ділових (договірних) відносин з постачання електричної енергії призведе до втручання в господарську діяльність відповідача, і за умови недоведеності наявності порушення прав заявника свідчитиме про його неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи.

При цьому судом також враховано, що умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу визначені розділом VІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою HKPEKП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Згідно з п. 7.1. р. VII ПРРЕЕ електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється:

електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником; недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача; не сплати коригуючого платіжного документу у тридцятиденний строк, у разі споживання електричної енергії на непобутові потреби побутовим споживачем електричної енергії або споживачем, що купує електричну енергію у постачальників універсальних послуг за фіксованою ціною, на непобутові потреби (на потреби, для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено) за об`єктом, за яким виявлено порушення;

оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі: відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади); недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача; заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення (яке набрало законної сили) щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи або невиконання споживачем укладеного договору про реструктуризацію заборгованості з вартості необлікованої електричної енергії); невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади; закінчення терміну дії, розірвання або неукладення договору між споживачем та оператором системи; закінчення терміну дії договору між споживачем та постачальником "останньої надії" (за умови неукладення споживачем договору з іншим електропостачальником); порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності у межах свого об`єкта поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1455 (далі - Правила охорони електричних мереж); Створення неналежних умов експлуатації електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади). (п. 7.5 р. VII ПРРЕЕ)

Відтак, заборона відповідачу як електропостачальнику чи оператору систему розподілу вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин, зокрема вчиняти дії спрямовані на припинення електропостачання ТОВ "Полімер-Черкаси" відповідно до попередження про припинення постачання, в цілому суперечить вимогам вищенаведених норм.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 року у справі № 910/1200/20.

З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії з припинення електропостачання не відповідає вимогам щодо співмірності та адекватності.

Позивач, стверджуючи про відсутність заборгованості перед відповідачем у позовній заяві, у заяві про забезпечення позову зазначає про єдину можливість уникнути запланованої процедури відключення - сплатити заборгованість, розмір та підстави виникнення та існування якої позивач заперечує. Тобто спір між сторонами виник у зв`язку із різним баченням сторін щодо заборгованості позивача перед відповідачем за поставлену електроенергію. Забезпечення позову визначеним позивачем шляхом може зумовити безоплатне споживання ним електроенергії всупереч умовам Договору та приписам чинного законодавства, позбавляючи відповідача на дохід від поставки електроенергії.

Суд звертає увагу, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.10.2025 № 1673 Про внесення змін до пункту 7.11 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Постанова № 1673) пункт 7.11. ПРРЕЕ змінено.

Пункт 7.11. до внесення цих змін мав таку редакцію:

"7.11. У разі прийняття електропостачальником рішення про припинення або обмеження постачання електричної енергії споживачу за заборгованість за спожиту електричну енергію, з яким укладений один договір за декількома об`єктами споживача, припинення або обмеження постачання електричної енергії такому споживачу може здійснюватися за усіма об`єктами споживача, які зазначені у договорі з електропостачальником.

У разі наявності у споживача за одним об`єктом двох і більше договорів з двома і більше електропостачальниками припинення або обмеження постачання електричної енергії такому споживачу має здійснюватися на повний обсяг його споживання, незалежно від того, один чи більше електропостачальників звернулись до оператора системи із заявою про припинення або обмеження постачання споживачу.

Для підприємств житлово-комунального господарства, житлових кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирних будинків тощо заходи з припинення або обмеження постачання (розподілу або передачі) електричної енергії здійснюються в першу чергу щодо електроустановок адміністративного, виробничого та службового призначення.

На період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання."

Постановою № 1673, яка набрала чинності 01.12.2025 внесено такі зміни до п. 7.11. ПРРЕЕ:

"1) абзац четвертий викласти в такій редакції:

«На період розгляду судом справи з питань порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, припинення електроживлення об`єкта такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови надання споживачем стороні-ініціатору припинення електроживлення до дня відключення його об`єкта відповідної ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електроживлення.»;

2) доповнити новим абзацом такого змісту:

«Положення абзацу четвертого цього пункту не поширюються на непобутового споживача, якщо припинення електроживлення його об`єкта пов`язане з фактом заборгованості непобутового споживача перед електропостачальником за договором про постачання електричної енергії споживачу, договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та/або за договором про реструктуризацію заборгованості.»."

Тобто Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг внісши такі зміни до ПРРЕЕ, визначила неможливість заборони припинення електроживлення для непобутового споживача, що пов`язане з фактом його заборгованості перед електропостачальником.

Вказані зміни покликані виключити випадки безоплатного електроспоживання непобутовими споживачами в разі судового оскарження ними дій електропостачальника щодо припинення електропостачання, що пов`язане з фактом заборгованості непобутового споживача.

Із викладеного випливає, що заявлені в заяві про забезпечення заходи є тотожними тим, які Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виключила з ПРРЕЕ, враховуючи обов`язкову оплатність електроенергії, що споживається непобутовими споживачами. Тобто позивач просить суд здійснити такі заходи, вжиття яких виключено з ПРРЕЕ з підстав економічної доцільності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. (ч. 6 ст. 140 ГПК України)

Керуючись ст. 136-140, 234-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Черкаси" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА