ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026м. ДніпроСправа № 904/1300/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Коломоєць В.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЗЛАГОДА", 52738, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, село Новохорошевське, вул.Дніпровська, буд.36,

доТовариства з обмеженою відповідальністю "ЖИВЕНА АГРО", 51486, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, село Богуслав, вул.Тернівська буд.2/1,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІННО» 02090, м.Київ, вул. Володимира Сосюри, буд. 6. Оф.22,

простягнення упущеної вигоди у розмірі 3 060 606,02грн.

Представники сторін:

від позивача: Березнякова Катерина Олександрівна, ордер №1388689 від 22.05.2025р.

від відповідача: Малега Світлана Олександрівна, довіреність б/н від 20.04.2025р.

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЗЛАГОДА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИВЕНА АГРО" про стягнення упущеної вигоди в розмірі 3 060 606,02грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що упущена вигода від втрати урожаю соняшника на площі 107 га, з`явилась внаслідок обробки посівної площі неякісним гербіцидом "Імпекс Дуо", придбаним Замовником по договору купівлі-продажу з ТОВ "ЖИВЕНА АГРО" №60 від 06.09.2023р.

Ухвалою суду від 25.03.2025р. позовну заяву залишено без руху.

26.03.2025р. через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 31.03.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.04.2025р. о 14:00год.

В судове засідання з`явились представники всіх сторін, оголошено перерву до 22.05.2025р. о 10:00год.

Ухвалою суду від 29.04.2025р. було відкладено підготовче засідання по справі на 22.05.2025р. о 10:00год.

12.05.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

15.05.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що товар був поставлений належної якості, що підтверджується сертифікатом якості (додається). Позивачем не надано будь яких доказів того, що було внесено на поле де загиблі рослини соняшника саме гербіцид «Імпекс Дуо». Підписаний представником ТОВ «ЖИВЕНА АГРО» акт № 1 обстеження та списання загиблих посівів від 20.06.2024 року, свідчить лише про те, що ТОВ «ЖИВЕНА АГРО» не заперечує проти загибелі посівів, а не як про те що гербіцид був поставлений неякісний.

Ухвалою суду від 22.05.2025р. залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІННО».

Ухвалою суду від 22.05.2025р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖИВЕНА АГРО" строк на подачу відзиву.

В судове засідання з`явились представники всіх сторін.

Ухвалою суду від 22.05.2025р. було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 30.06.2025 року та відкладено підготовче засідання по справі на 10.06.2025р. о 12:30год.

10.06.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В судове засідання з`явився представник позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 10.06.2025р. було відкладено підготовче засідання по справі на 17.06.2025р. о 15:30год.

17.06.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки це не стосується матеріалів справи.

В судове засідання з`явився представник позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 18.06.2025р. відкладено підготовче засідання по справі на 17.07.2025р. о 11:00год.

17.07.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника третьої особи надійшли пояснення.

17.07.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки це не стосується матеріалів справи.

17.07.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що у тексті акту № 1 обстеження та списання загиблих посівів від 20.06.2024 року чітко та без заперечно зазначено та підтверджено підписом уповноваженого представника відповідача наступна інформація: гербіцид «Імпекс Дуо», який був поставлений відповідачем позивачу, було використано на земельній ділянці позивача площею у 115 га (абз. перший другого аркушу акту); комісія одностайно визнає загибель посівів соняшника площею 107 га (абз. перший розділу «висновки комісії» другого аркушу акту); причиною загибелі посіві є внесення гербіциду «Імпекс Дуо», який виявився неналежної якості (абз. другий розділу «висновки комісії» другого аркушу акту).

В судове засідання з`явився представник позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 17.07.2025р. відкладено підготовче засідання по справі на 26.08.2025р. о 11:00год.

Судове засідання, призначене на 26.08.2025р. о 11:00год. не відбулося, у зв`язку з перебування судді Панни С.П. на лікарняному з 22.08.2025р. по 03.09.2025р.

Ухвалою суду від 04.09.2025р. призначено підготовче засідання по справі на 18.09.2025р. о 12:00год.

В судове засідання з`явились представники позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 18.09.2025р. відкладено підготовче засідання по справі на 02.10.2025р. о 11:00год.

02.10.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

В судове засідання з`явились представники позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 02.10.2025р. відкладено підготовче засідання по справі на 28.10.2025р. о 10:30год.

06.10.2025р. через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідка.

06.10.2025р. через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

28.10.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові пояснення.

28.10.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

28.10.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив).

В судове засідання з`явились представники позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 28.10.2025р. відкладено підготовче засідання по справі на 20.11.2025р. о 14:00год.

В судове засідання 20.11.2025р. з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 20.11.2025р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2025 о 12:30год. Викликано в якості свідка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) для допиту в призначеному судовому засіданні по розгляду справи №904/1300/25.

27.11.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові пояснення.

27.11.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника третьої особи надійшли пояснення.

В судове засідання з`явились представники позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений. У судовому засіданні було допитано свідка.

Ухвалою суду від 27.11.2025р. відкладено розгляд справи по суті на 19.12.2025р. о 15:00год.

В судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 19.12.2025р. відкладено розгляд справи по суті на 25.12.2025р. о 14:00год.

В судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 25.12.2025р. відкладено розгляд справи по суті на 15.01.2026р. о 12:30год.

12.01.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові пояснення.

15.01.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові пояснення.

В судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Злагода" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Живева Агро" (продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 60 від 06 вересня 2023 року (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Живева Агро" зобов`язується передати у власність Покупця товар на умовах і за цінами зазначених у Специфікаціях, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Злагода" зобов`язується прийняти та сплатити вартість товару.

Відповідно до пункту 1.2. Договору асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна вартість товару визначається в Специфікаціях, які додаються до Договору і є його невід`ємною частиною.

Як було з`ясовано у судовому засіданні, Специфікація не була направлена з товаром та не була надана до суду для огляду із-за її відсутності.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, а за відсутності таких вимог і угод - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У договорі не передбачено строк виконання зобов`язання.

Керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЗЛАГОДА" (позивач) ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що між сторонами була усна домовленість про розрахунок за поставлений товарпісля отримання врожаю соняшника. Відповідач проти даних стверджень не заперечував. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що за поставлений товар на дату розгляду справи їм не було сплачено.

Суд звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИВЕНА АГРО» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Злагода» товар - гербіцид «ІмпексДуо» у кількості 150 л.. на загальну суму з ПДВ: 109 499,40 грн., у т.ч. ПДВ: 18 249,90 грн. пізніше чим було укладено договір. В підтвердження поставки було надану видаткову накладну №1904 від 09.05.2024р. (а.с.15, Т.1)та рахунок на оплату №1048 від 09.05.2024р. (а.с.54, Т.1).

Цей гербіцид «ІмпексДуо» прийшов двома партіями:

- 110 л.- партія № 20230719 № Y, дата виготовлення 19.07.2023 р.;

- 40 л. партія № 20231216 № Y, дата виготовлення 16.12.2023 р.

Видаткова накладна № 1904 від 09 травня 2024 року підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками підприємств. Факт поставки товару ІмпексДуо у загальній кількості 150 літрів саме відповідачем підприємством не заперечується. Більш того листом від 04 жовтня 2024 року за підписом директора ТОВ "Живева Агро" повідомляється, що за договором № 60 купівлі-продажу від 06.09.2023 р. ТОВ "ЖИВЕВА АГРО" було передано ТОВ "АГРО-ЗЛАГОДА" у власність Товар (ІмпексДуо (каністра 10 л) згідно накладної № 1904 від 09.05.2024р.

Відповідно до пунктів 2.1,2.2 Договору, якість товару повинна відповідати державним стандартам і відповідним характеристикам, ТОВ "ЖИВЕВА АГРО", як постачальник зобов`язаний на кожну партію товару надавати документи, підтверджуючи якість продукції.

Згідно з п. 2.3. Покупець зобов`язаний перевірити товар на відповідність показників, зазначених у документах, що підтверджують якість товару. В разі сумніву чи підозри Покупця щодо невідповідності товару показникам, що зазначені у супровідних документах на товар щодо його якості, товар не може бути використаний до отримання результатів аналізу якості, який провадиться у Сертифікованих лабораторіях, та розгляду претензій Покупця щодо якості отриманого товару.

У своїх письмових поясненнях від 02.10.2025р. позивач зазначив, що умова про те, що товар підлягає перевірці у сертифікованих лабораторіях дійсно міститься у п. 2.3. договору купівлі-продажу № 60 від 06.09.2023 року, але з застереженням, що попередньо у покупця (позивача) повинні виникнути підозри щодо невідповідності товару (гербіциду «ІмпексДуо») показникам якості. Але, матеріали справи не містять доказів того, що у позивача на момент початку використання гербіциду «ІмпексДуо» у своїй господарській діяльності виникли сумніви щодо якості такого гербіциду, про що свідчить відсутність будь-яких претензій з боку позивача до відповідача щодо якості вказаного гербіциду на передодні його використання/внесення на поля посівів соняшника.

Крім того, директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЗЛАГОДА» у судовому засіданні 02.10.2025р. Чериченко Є.О. було зазначено, що при отримані каністр була відсутня можливість встановити якість цього товару, хіба що звернути увагу на рік випуску.

Якщо товар був використаний, та зі сторони Покупця були відсутні, на момент використання, претензії або зауваження по товару, придбаного у Продавця, це свідчить, що Покупець задоволений та не має зауважень до товару (2.4.).

Директор звернув увагу суду, що для перевірки якості поставленого товару Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЗЛАГОДА» на окремих ділянках землі після посіву соняшнику вносився гербіцид. При перевірці вищезазначеного посіву недоліків не було виявлено, але після того як була засіяна запланована площа 115 га, було зафіксовано загибель посивів соняшника.

Документи до договору, які б підтверджували якість товару (сертифікати) були надані пізніше, після поставки товару.

У справі міститься сертифікати якості від 19.07.2023р.на партію №20230719NY(A)та сертифікати якості від 16.12.2023р. на партію №20231216NY(A), що були видані Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІННО»(а.с.102, т.2).

Суд звертає увагу, що Державний реєстр пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні (оновлений станом на 24.05.2024р.) містить запис за №3134, який підтверджує, що під реєстраційним номером препарату 1587314.11.2023р. видавався препарат Імпревіс, РК гербіцид серії НОМЕР_2 , який в наступному змінив назву на ІмпексДуо.

Суд зобов`язав відповідача для видачі Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІННО» сертифікатів якості надати акредитацію від уповноваженого органу з сертифікації, так як товар поставлявся Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРІННО" Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖИВЕНА АГРО" за Договором поставки №132/2023 АІ від 31.08.2023р. (а.с.94-96, Т.2). Третя особа у судові засіданні не з`являлась, причини неявки не зазначила.

Відповідно до ч.3 ст.678 ЦКУ якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

За ч. 2 ст. 22 ЦК України склад збитків включає: а) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі; б) витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; в) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Актом № 1 обстеження та списання загиблих посівів від 20 червня 2024 року, який був підписаний комісією, до складу якої входили уповноважені представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІННО», зафіксовано загибель посівів соняшника та причину загибелі посівів внесення гербіциду "ІмпексДуо", який виявився неналежної якості.

У висновках комісії зазначено:

- в ході обстеження полів № В1, № «Тупотін», № «Тік» комісія одностайно визнає загибель посівів соняшника площею: 107 га., та 8 га знаходяться в задовільному стані;

- причина загибелі посівів внесення гербіциду «ІмпексДуо», який виявився неналежної якості;

- в подальшому пересів цих ділянок не можливий в зв`язку з терміном посіву, відсутністю вологи, яка втрачена, ущільнення ґрунту, пов`язаного з використанням техніки при обробці та внесенням гербіциду;

- можлива послідуюча, післядія на наступні культурні рослини, а саме - бобові, злакові, технічні культури так, як невідомо яка діюча речовина із гербіциду «ІмпексДуо» спричинила загибель посівів.

У кінці акту міститься окрема думка члена комісії: Я, як представник ТОВ «АГРІННО», підтверджую незадовільний стан сходів соняшника, який привів до загибелі посівів. Причина загибелі посівів на час складання даного Акту не встановлена, докази про невідповідність якості гербіциду «ІмпексДуо» відсутні, хоча акт №1 обстеження та списання загиблих посівів, в якому зазначена причина загибелі посивів соняшника представник ТОВ «АГРІННО» підписав.

Позивач звернувся до суду стягнути збитки у вигляді упущеної вигоди (недоотриманого доходу) в розмірі 3 060 606,02грн.

У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 ЦК України, адже частиною першою цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, застосування цієї відповідальності можливе лише за наявності чотирьох умов складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.

Окрім того, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (частина четверта статті 623 ЦК України).

Отже для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає (див. висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі N 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі N 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі N 910/15865/14).

У цивільному праві протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності)). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Частиною другою статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяних збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків.

Натомість боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (стаття 614 ЦК України).

Відповідно до статті 22 ЦКУ особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Отже згідно наведених норм упущеною вигодою є неодержаний (не отриманий) дохід, який кредитор міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено, а боржник додержувався правил здійснення господарської діяльності.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це розрахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання певних грошових сум, якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Крім того, позивач (кредитор) має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі N 750/8676/15-ц (провадження N 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі N 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі N 910/14341/18).

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі N 127/16524/16-ц (провадження N 61-22106св18)).

Окрім того, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі N 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі N 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі N 910/14341/18).

Згідно із частиною третьою статті 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Отже ЦК України передбачено загальний принцип повного відшкодування заподіяних збитків, тобто принцип за яким відшкодування здійснюється в розмірі, еквівалентному заподіяним збиткам, а обмеження майнової відповідальності допускається лише у виняткових, прямо передбачених законом або договором випадках.

Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків віднесено завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Грошовий вираз майнової шкоди є збитками.

Відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися із розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків.

Отже при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення) як: 1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); 2) розумні витрати; 3) компенсаційність відшкодування збитків.

Ураховуючи наведене, при визначенні конкретного розміру упущеної вигоди, суду належить враховувати принципи, засади цивільного законодавства та у разі неможливості точно встановити розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, який заявлено до стягнення з боржника (не факт наявності, а саме розмір) керуючись принципом справедливості визначити розмір таких збитків з урахуванням усіх обставин конкретної справи.

Близький за своєю суттю підхід щодо визначення справедливого розміру збитків застосований у рішеннях ЄСПЛ від 11.06.2020 у справі "UGRINOVA AND SAKAZOVA v. BULGARIA", від 15.04.2021 у справі "PORAZIK v. HUNGARY", в яких суд зважаючи на неможливість (ускладненість) точного розрахунку розміру заявлених матеріальних збитків визначив з урахуванням обставин справи справедливий розмір таких збитків керуючись критерієм справедливості.

В матеріалах справи міститься звіт , складений Приходьком Вячеславом Ігоровичем, який попереджений про кримінальну відповідальність та діє на підставі кваліфікаційних документів, зазначених в матеріалах справи (а.с.157, Т.1).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» далі (Закон) суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Згідно з статтею 6 Закону оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна (стаття 12 Закону).

Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, що підтверджує достатній професійний рівень підготовки оцінювача для здійснення професійної оціночної діяльності та надає право фізичній особі на здійснення професійної оціночної діяльності в межах напрямів, визначених кваліфікаційним свідоцтвом, а також підтверджує реєстрацію оцінювача в Державному реєстрі оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності. Форма кваліфікаційного свідоцтва встановлюється Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають кваліфікацію вищої освіти не нижче шостого рівня Національної рамки кваліфікацій та першого цикла вищої освіти Рамки кваліфікацій Європейського простору вищої освіти (рівень бакалавр), пройшли навчання за програмою базової підготовки та успішно склали кваліфікаційний іспит або підтвердили підвищення кваліфікації оцінювача (стаття 15 Закону).

Згідно зі статтею 19 Закону Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує внесення інформації про суб`єкта оціночної діяльності до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності та надає право здійснювати оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.Сертифікат видається в порядку, встановленому цим Законом, Фондом державного майна України за встановленою ним формою.Оцінка майна, проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, який не має чинного сертифіката, є недійсною.

Відповідно до статті 20 Закону рішення про видачу сертифіката приймається Фондом державного майна України.

Фонд державного майна України веде Державний реєстр оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності.

Судом встановлено, що у Державному реєстрі оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності наявна інформація стосовно Приходько Вячеслава Ігоровича та ТОВ «Компанія «Експерт Консалтинг». В матеріалах справи також містяться кваліфікаційні документи оцінювача.

Вищезазначене підтверджує належну кваліфікацію оцінювача.

Згідно висновку експерта розмір упущеної вигоди ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОЗЛАГОДА» від втрати урожаю соняшника на площі 107 га, яка відбулася внаслідок обробки посівної площі неякісним гербіцидом «ІмпексДуо», придбаним Замовником по договору купівлі-продажу з ТОВ «ЖИВЕНА АГРО» № 60 від 06 вересня 2023 року, станом на 31 грудня 2024 року без урахування ПДВ становить: 3 060 606,02 гривень (три мільйони шістдесят тисяч шістcoт шість гривень 02 копійки).

З метою визначення середньої урожайності соняшнику у Дніпропетровській області оцінювачем було взято за основу Лист Головного управління статистики у Дніпропетровській області № 08-07/3437-24 від 20.12.2024 року «Про надання інформації щодо врожайності соняшнику» (копія мається у додатках до звіту). Відповідно до вказаного листа середня урожайності соняшнику у 2023 році на підприємствах Дніпропетровській області склала 22,9 ц з 1 га землі, що в тонах становить 2,29 т з 1 га землі (а.с.9-10, Т.3).

Суд зазначає, що звіт про оцінку майна (майнових прав) є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

У відповідності до вимог абзацу третього частини другої статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються, зокрема, інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Водночас аргументи скаржника про те, що Звіт про оцінку упущеної вигоди не відповідає вимогам статей 98-109 ГПК України є безпідставними, оскільки такий звіт не є висновком експерта, що виключає можливість застосування до нього вказаних процесуальних норм. Натомість вказаний Звіт є письмовим доказом у розумінні статті 91 цього Кодексу, який підлягає оцінці судом у встановленому статтею 86 ГПК України порядку у сукупності з іншими доказами у справі, про що вірно зазначено судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові.

Аналогічна позиція міститься у постановіВерховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №910/13222/22 від 20.03.2024р.

Як вбачається з поданого звіту, розрахунки, наведені у звіті, у тому числі щодо розміру втрат та недоодержаного доходу (упущеної вигоди), не ґрунтуються на припущеннях, а здійснені на підставі: документально підтверджених фактичних витрат позивача; статистичних та довідкових даних, отриманих оцінювачем із зовнішніх офіційних та загальнодоступних джерел інформації; методичних підходів, передбачених нормативними актами у сфері оціночної діяльності.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача про стягнення збитків у заявленому ним розмірі.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, а за відсутності таких вимог і угод - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Виходячи із положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одночасно з цим, як вбачається зі статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 46 909,09грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИВЕНА АГРО", 51486, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, село Богуслав, вул.Тернівська буд.2/1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЗЛАГОДА", 52738, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, село Новохорошевське, вул.Дніпровська, буд.36, збитки у вигляді упущеної вигоди (недоотриманого доходу) в розмірі 3 060 606,02грн. (три мільйони шістдесят тисяч шістсот шість гривень 02коп.) та судовий збір у розмірі 45 909,09грн. (сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`ять гривень 09коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.02.2026

Суддя С.П. Панна