ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4419/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноко Трейдінг", м. Фастів Київської області
до Фізичної особи-підприємця Свиридонової Віри Григорівни, м. Харків
про стягнення 161 860,31 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Саноко Трейдінг" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Свиридонової Віри Григорівни (надалі - відповідач) про стягнення 161860,31грн., з яких: 135264,78грн. заборгованості, 20289,71грн. штрафу, 2498,77грн. 3% річних, 3807,05грн. інфляційних нарахувань.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором поставки №07/08-22/2 від 08.07.2022.

Ухвалою від 15.12.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 11 статті 242 ГПК України встановлено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки відповідач станом на 15.12.2025 не мав зареєстрованого електронного кабінету, ухвала про відкриття провадження у даній справі була направлена судом за адресою його місцезнаходження (місця проживання), яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61004, м.Харків, вул.Володимирська, буд.30, кв.2.

Однак дана ухвала була повернута до суду з довідкою поштової установи від 22.12.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, копія ухвали про відкриття провадження у справі є врученою відповідачу 22.12.2025, а тому він мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 06.01.2026. Однак відповідач своє право на подання відзиву не реалізував.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

08 липня 2022 року між позивачем, як Постачальником, та відповідачем, як Покупцем, укладено договір поставки №07/08-22/2 (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю у товар, погоджений сторонами у специфікації та/або видатковій накладній (надалі Товар), відповідно до умов визначених Договором, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар і сплатити його вартість. Асортимент (номенклатура), ціна та кількість товару остаточно погоджуються Сторонами у специфікаціях та/або видаткових накладних, які є специфікаціями у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину Договору.

Згідно з п.1.4 Договору ціна Товарів, що підлягає сплаті Покупцем, визначається у відповідних рахунках-фактурах, що виставляються Постачальником Покупцю, та відповідає еквіваленту ціни Товару у доларах США вказаній в останній чинній редакції прайс-листа до Договору по курсу НБУ, що діяв на день виставлення рахунку-фактури, з врахуванням умов вказаних в п. 4.2. Договору.

Відповідно до п.2.4 Договору датою передачі Постачальником Товарів відповідної партії та їх одержання Покупцем вважається дата підписання уповноваженою особою Покупця товаро-транспортної накладної (ТТН, в графі "отримав водій/експедитор"). Датою виконання замовлення та здійснення поставки вважається дата одержання Товару на складі Постачальника повноважним представником Покупця.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що оплата Товару здійснюється у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата Товару здійснюється в наступні строки, та на наступних умовах:

- 100% попередньої оплати вартості Товару (при якій Постачальник може надавати знижку на вартість Товару без ПДВ від ціни зазначеної в останній редакції прайс-листа),

- протягом 20 (двадцяти) календарних днів після здійснення поставки без надання знижки на Товар.

Сторони можуть погоджувати інші умови оплати Товару, що відображається в рахунку-фактурі виставленому Постачальником.

За умовами п.4.4 Договору рахунок оформлюється Постачальником і передається Покупцю за допомогою електронної пошти (е-мейл), з обов`язковою передачею оригіналу в подальшому. Факт підписання видаткової накладної підтверджує факт отримання Покупцем всіх товаросупровідних документів, та рахунку-фактури на Товар.

Згідно з п.10.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом одного календарного року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами умов даного Договору. Якщо жодна із сторін не заявить про намір припинити дію Договору, шляхом укладення додаткової угоди, не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же самих умовах.

В матеріалах справи відсутні заяви сторін про намір припинити дію Договору, а тому його слід вважати пролонгованим у вищевказаному порядку.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 145293,57грн. за наступними видатковими накладними: №172 від 06.02.2025 на суму 31028,79грн., №245 від 19.02.2025 на суму 13726,47грн., №263 від 24.02.2025 на суму 11409,66грн., №331 від 04.03.2025 на суму 18037,20грн., №670 від 25.04.2025 на суму 13620,24грн., №688 від 29.04.2025 на суму 13910,76грн., №724 від 05.05.2025 на суму 18210,25грн., №769 від 12.05.2025 на суму 25350,20грн., які підписані обома сторонами.

Також позивачем було виставлено відповідні рахунки на оплату: №182 від 06.02.2025 на суму 31028,79грн., №260 від 19.02.2025 на суму 13726,47грн., №273 від 24.02.2025 на суму 11409,66грн., №345 від 04.03.2025 на суму 18037,20грн., №701 від 25.04.2025 на суму 13620,24грн, №717 від 29.04.2025 на суму 13910,76грн., №746 від 05.05.2025 на суму 18210,25грн., №798 від 12.05.2025р. на суму 25350,20грн.

Факт отримання вказаних рахунків Покупцем у відповідності до п.4.4 Договору підтверджується фактом підписання видаткових накладних.

Оскільки вказані рахунки не містять інших умов оплати, ніж ті що передбачені п.4.2 Договору, а також не передбачають наявності знижки на вартість товару, відповідач був зобов`язаний здійснити оплату отриманого товару протягом 20 календарних днів після здійснення поставки.

Відповідач даний обов`язок виконав неналежним чином, здійснивши лише часткову оплату товару, отриманого за видатковою накладною №172 від 06.02.2025 в загальному розмірі 10028,79грн., що підтверджується платіжними інструкціями: №1426 від 09.10.2025р. на суму 1028,79грн., №1436 від 21.10.2025 на суму 1000,00грн., №1439 від 22.10.2025 на суму 1000,00грн., №1441 від 23.10.2025 на суму 500,00грн, №1443 від 24.10.2025 на суму 500,00 грн., №1450 від 06.11.2025р. на суму 1000,00грн., №1453 від 09.11.2025 на суму 1000,00грн., №1454 від 11.11.2025 на суму 1000,00грн., №1472 від 30.11.2025 на суму 1000,00грн., №1475 від 01.12.2025 на суму 500,00грн., №1476 від 02.12.2025 на суму 500,00грн., №1482 від 04.12.2025 на суму 500,00грн., №1484 від 05.12.2025 на суму 500,00грн.

Докази оплати відповідачем іншої частини отриманого від позивача товару на загальну суму 135264,78грн. (145293,57грн. - 10028,79грн.) в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 135264,78грн. заборгованості, 20289,71грн. штрафу, 2498,77грн. 3% річних, 3807,05грн. інфляційних нарахувань.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на загальну суму 145293,57грн., який мав бути оплачений останнім протягом 20 календарних днів після здійснення відповідної поставки. Відповідач вказаний обов`язок виконав лише частково - на суму 10028,79грн. та з порушенням вказаного строку. У зв`язку з цим у відповідача виникла заборгованість за Договором в розмірі 135264,78грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної та своєчасної оплати отриманого за Договором товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 135264,78грн. заборгованості законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.4 Договору встановлено, що у разі порушення строків оплати за поставлений Товар понад 7 (сім) календарних днів, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі 15% від вартості неоплаченого Товару та не звільняється від відповідальності згідно ст.625 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 20289,71грн. штрафу, 2498,77грн. 3% річних за період з 19.03.2025 до 07.12.2025, а також 3807,05грн. інфляційних нарахувань за період квітень-жовтень 2025 року.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Свиридонової Віри Григорівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноко Трейдінг" (08501, Київська обл., м.Фастів, вул.Київська 32, код 43644267) 135264,78грн. заборгованості, 20289,71грн. штрафу, 2498,77грн. 3% річних, 3807,05грн. інфляційних нарахувань, 3028,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "13" лютого 2026 р.

СуддяМ.В. Калантай