ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
________________________________________________________________________________________________________
"18" лютого 2026 р. Справа № 914/2603/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Орищин Г.В.,
суддів Галушко Н.А.,
розглянув без виклику представників сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів"
про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ековей вейст менеджмент"
на рішення Господарського суду Львівської області від 23.10.2025 (суддя Рим Т.Я.)
у справі № 914/2603/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ековей вейст менеджмент"
про стягнення 241709,76 грн
Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.10.2025 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей вейст менеджмент» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трак сервіс Львів» 222 052,38 грн основного боргу, 16 747,56 грн пені, 1 577,51 грн 3% річних, 1 332,31 грн інфляційних втрат та 2 900,52 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Відповідач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду, оскаржив його в апеляційному порядку, позаяк вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Західний апеляційний господарський суд в постанові від 05.02.2026 ухвалив: - в задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ековей вейст менеджмент" відмовити; рішення Господарського суду Львівської області від 23.10.2025 у справі № 914/2603/25 залишити без змін; судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариством з обмеженою відповідальністю «Трак сервіс Львів» вказано про те, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 500,00 грн, а також зазначено, що докази на підтвердження розміру понесених витрат будуть надані у відповідності до ч.8 ст. 129 ГПК України.

09.02.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю «Трак сервіс Львів» через систему «Електронний суд» подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/2603/25, з долученням доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 221 ГПК України суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Західний апеляційний господарський суд в ухвалі від 10.02.2026 постановив здійснити розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів" про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/2603/25 без виклику представників сторін в судове засідання; відповідачу запропоновано подати суду пояснення (заперечення) на заяву позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ековей вейст менеджмент" правом на подання пояснень (заперечень) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів" не скористалось.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як було зазначено вище, Товариством з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів" в тексті відзиву на апеляційну скаргу зазначено, що докази на підтвердження розміру понесених витрат будуть подані після ухвалення рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2025 у справі № 907/16/23 виснував, що оскільки Господарський процесуальний кодекс України не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми заяви про намір подати докази понесення судових витрат, то зазначення позивачем у відзиві на апеляційну скаргу про те, що докази понесення судових витрат будуть надані додатково, і є заявою останнього, мова про яку йде у частині восьмій статті 129 ГПК України.

Отож, з врахуванням вказаної правової позиції Верховного Суду, судова колегія вважає, що зазначення Товариством з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів" у відзиві на апеляційну скаргу про те, що докази понесення судових витрат будуть надані після ухвалення рішення у цій справі, є заявою сторони в розумінні ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Колегією суддів встановлено, що за умовами договору № 21/08/2025-1ПД про надання правової (правничої) допомоги від 21.08.2025, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів" та адвокатом Спиридоновим Олегом Володимировичем, адвокат бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати необхідну правову допомогу клієнту щодо захисту його прав та законних інтересів у господарських судах всіх інстанцій шляхом здійснення позовної роботи у відповідності до ГПК України відносно контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю "Ековей вейст менеджмент" щодо стягнення з останнього на користь клієнта суми дебіторської заборгованості та штрафних санкцій у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання такої правової допомоги.

24.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів" та адвокатом Спиридоновим Олегом Володимировичем укладено додаткову угоду № 2 до договору № 21/08/2025-1ПД про надання правової (правничої) допомоги від 21.08.2025, за змістом п.1.1 якої, розмір винагороди за надання послуг за основним договором за представництво клієнта та ведення справи у Західному апеляційному господарському суд в процесуальному статусі позивача, у тому числі участь у судових засіданнях становить 4 500,00 грн за 1 годину витраченого часу адвоката.

Позивачем також долучено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.02.2026 за договором № 21/08/2025-1ПД про надання правової (правничої) допомоги від 21.08.2025, з якого вбачається, що адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги надано послуги на суму 4 500,00 грн.

Згідно з ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності судових витрат і наданих послуг, господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).

Верховний Суд, застосовуючи ч.6 ст.126 ГПК України, зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Положеннями ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 вказаного вище Закону).

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України.

Верховний Суд неодноразово також вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях у справах "Двойних проти України", "Баришевський проти України" зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи положення ст. ст. 86, 123, 126 та 129 ГПК України, надавши оцінку доказам щодо витрат на професійну правничу допомогу, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства та критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є правомірною, такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Відтак, вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі - у розмірі 4 500,00 грн.

Керуючись ст. 126, 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У ХВ А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак сервіс Львів" про ухвалення додаткового рішення задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей вейст менеджмент» (79024, Львівська область, місто Львів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 176; ідентифікаційний код 33951598) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трак сервіс Львів» (81551, Городоцький район, Львівська область, село Воля-Бартатівська, вулиця Львівська, будинок 33; ідентифікаційний код 31417137) 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Господарському суду Львівської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік