ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2026 р. Справа№ 910/7826/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

згідно протоколу судового засідання за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , Плискань І.О. - адвокатка, посвідчення № 001023;

від відповідача: Чорний А.О. - адвокат, посвідчення № 8806/10;

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025

у справі № 910/7826/25 (суддя - Нечай О.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми "Мікрохім"

про визнання неправомірною бездіяльність товариства та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заяви та додаткового рішення у даній справі

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми "Мікрохім" (далі - відповідач), в якій просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ухилення від надання інформації позивачу, як учаснику товариства;

- зобов`язати відповідача надати позивачу в електронному або паперовому вигляді відповіді на запит від 14.04.2025, запит від 16.04.2025, повідомлення від 29.04.2025, повідомлення від 07.05.2025, повідомлення від 11.05.2025, а саме надати належним чином засвідчені копії документів:

1) річні та квартальні фінансові звіти (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух коштів, звіт про власний капітал) за період з 2023 до першого кварталу 2025 року;

2) документи бухгалтерського обліку, що підтверджують доходи, витрати та розподіл прибутку товариства;

3) протоколи засідань Наглядової ради та протоколи загальних зборів учасників за період з 2023 до першого кварталу 2025 року;

4) договори з контрагентами товариства з ціною понад 500 тисяч гривень за період з 2023 до першого кварталу 2025 року;

5) звіти виконавчого органу про господарську діяльність товариства за період з 2023 року до першого кварталу 2025 року;

6) звіти про управлінські рішення (щодо великих інвестицій, змін у структурі власності та інших значущих подій), що вплинули на діяльність товариства;

7) документи щодо вчинення значних угод та операцій з афілійованими особами за період з 2023 року до першого кварталу 2025 року;

8) інформацію про кредитні зобов`язання товариства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 було закрито провадження у справі № 910/7826/25 в частині позовних вимог про зобов`язання надати належним чином засвідчені копії наступних документів: річних фінансових звітів (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух коштів, звіт про власний капітал) за період з 2023 по 2024 рік; протоколів загальних зборів учасників за період з 2023 по 2024 рік. В іншій частині позов задоволено частково, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Науково - виробничу фірму "Мікрохім" надати ОСОБА_1 в електронному або паперовому вигляді належним чином засвідчені копії договорів з контрагентами Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми "Мікрохім" з ціною понад 500 000,00 грн за 2024 рік. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми "Мікрохім" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 514,00 грн.

20.10.2025 представником відповідача подано через систему "Електронний суд" заяву про ухвалення додаткового рішення, яка 21.10.2025 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду", відповідно до якої відповідач просив стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 88900,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми "Мікрохім" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/7826/25 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми "Мікрохім" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 500 грн 00 коп. В іншій частині заяви відмовлено.

2. Надходження заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Частково не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, ОСОБА_1 01.12.2025 (через Електронний суд) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (була зареєстрована 02.12.2025), в якій просив скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 по справі № 910/7826/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/7826/25 (в оскаржуваній частині).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026, у зв`язку з тим, що суддя Майданевич А.Г. перебував на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

20.01.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/7826/25 (в оскаржуваній частині), у складі колегії суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

20.01.2026 в багатьох областях України, в тому числі на території міста Київ було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим судове засідання, призначене на 20.01.2026 на 15:00, не відбулось. Тоді як, позивач, представники позивача та відповідача на призначений час в будівлю суду з`явилися. А також судове засідання не відбулося через те, що 20.01.2026 було відсутнє електропостачання в будівлі суду. А тому ухвалою від 20.01.2026 розгляд справи було перепризначено на 02.02.2026.

В судове засідання 02.02.2026 з`явились позивач та представники обох сторін. Представник позивача свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви - скасувати ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа була розглянута в розумний строк в розумінні ст. 6 Конвенції з незалежних від суду причин; з урахуванням дії воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога", перебої з електроживленням та перебої в роботі мережі Інтернет.

3. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Скаржник вважає додаткове рішення суду першої інстанції у задоволеній частині незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, на його думку, суд неправильно визначив розмір витрат на професійну правничу допомогу та безпідставно поклав їх на позивача.

Апелянт зазначає, що розрахунок витрат здійснено непропорційно результатам розгляду справи та без урахування фактичної кількості задоволених і відхилених позовних вимог, що призвело до завищення суми стягнення. Крім того, суд визнав доведеним обсяг наданої правничої допомоги за відсутності належних доказів її фактичного надання в повному обсязі, оскільки подані документи складені до ухвалення рішення у справі.

Також скаржник наголошує, що справа не була складною, а тому визначений розмір витрат є неспівмірним зі складністю спору, обсягом виконаних робіт і не відповідає критеріям розумності та справедливості. У зв`язку з цим апелянт просить скасувати додаткове рішення та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

4. Вимоги відзиву на апеляційну скаргу та короткий зміст наведених в ній доводів

Відповідач, користуючись своїм процесуальним правом, подав відзив на апеляційну скаргу, оскільки не погоджується з доводами апелянта щодо нібито неправильного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу та недоведення обставин справи. Сторона вважає, що суд першої інстанції здійснив розрахунок витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам, врахував часткове задоволення позову та закриття провадження за іншими вимогами, тому підстав для скасування додаткового рішення немає.

У частині доказів надання правничої допомоги Товариство пояснює, що технічна помилка в даті оформлення акту не впливає на фактичне надання послуг, що підтверджується матеріалами справи та рішенням суду. Формальні недоліки не можуть бути підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат, оскільки це суперечить принципу відшкодування витрат на користь сторони, на яку ухвалено рішення.

Щодо розміру витрат апелянт не довів їх неспівмірність із складністю справи, часом та обсягом наданих послуг. Суд першої інстанції вже зменшив витрати з 100 000 грн до 30 000 грн як «розумні та обґрунтовані». Товариство вважає цей розмір виправданим та відповідним обсягу наданих послуг, а спроби повністю позбавити його компенсації суперечать засадам господарського судочинства. Отже, Товариство просить залишити додаткове рішення Господарського суду міста Києва без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

5. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).

Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката відповідачем надано належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги від 01.07.2025 (далі - договір) та акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) №1.

Відповідно до п. 7.1 договору за надання правової допомоги, визначеної у п. 1.1 договору, клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату в розмірі 100 000,00 грн протягом 30 днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги).

Зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) №1 вбачається, що адвокатом було надано, а клієнтом - прийнято правову допомогу у справі №910/7826/25 вартістю 100 000,00 грн. Разом з цим, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення, відповідач фактично самостійно (з урахуванням принципу пропорційності задоволеним позовним вимогам) просив стягнути з позивача 88 900,00 грн.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що в оскаржуваному додатковому рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що розумними та обґрунтованими є витрати відповідача у розмірі 30 000,00 грн. Оскільки доводів щодо обґрунтованого розміру апеляційна скарга не містить - суд апеляційної інстанції дану обставину (визначення розміру витрат, які суд визнав обґрунтованими) - не переглядає, а тому подальшу перевірку додатково рішення та правильність застосування принципу пропорційності здійснює (на підставі ст. 269 ГПК України), виходячи із розміру судових витрат (обґрунтованих) саме в розмірі 30 000,00 грн.

Водночас, щодо доводів скаржника про неправильно визначену суму витрат, яка підлягає з нього стягненню, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як зазначалось раніше, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми "Мікрохім" (далі - відповідач), в якій просив суд: визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ухилення від надання інформації позивачу, як учаснику товариства; зобов`язати відповідача надати позивачу в електронному або паперовому вигляді відповіді на запит від 14.04.2025, запит від 16.04.2025, повідомлення від 29.04.2025, повідомлення від 07.05.2025, повідомлення від 11.05.2025, а саме надати належним чином засвідчені копії документів: 1) річні та квартальні фінансові звіти (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух коштів, звіт про власний капітал) за період з 2023 до першого кварталу 2025 року; 2) документи бухгалтерського обліку, що підтверджують доходи, витрати та розподіл прибутку товариства; 3) протоколи засідань Наглядової ради та протоколи загальних зборів учасників за період з 2023 до першого кварталу 2025 року; 4) договори з контрагентами товариства з ціною понад 500 тисяч гривень за період з 2023 до першого кварталу 2025 року; 5) звіти виконавчого органу про господарську діяльність товариства за період з 2023 року до першого кварталу 2025 року; 6) звіти про управлінські рішення (щодо великих інвестицій, змін у структурі власності та інших значущих подій), що вплинули на діяльність товариства; 7) документи щодо вчинення значних угод та операцій з афілійованими особами за період з 2023 року до першого кварталу 2025 року; 8) інформацію про кредитні зобов`язання товариства.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що, виходячи зі змісту позовної заяви, позивачем було заявлено 2 немайнові вимоги: визнати неправомірною бездіяльність та зобов`язати надати документи (8 пунктів).

При цьому, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі № 910/718/25 було закрито провадження у справі № 910/7826/25 в частині позовних вимог про зобов`язання надати належним чином засвідчені копії наступних документів: річних фінансових звітів (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух коштів, звіт про власний капітал) за період з 2023 по 2024 рік; протоколів загальних зборів учасників за період з 2023 по 2024 рік. В іншій частині позов задоволено частково, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Науково - виробничу фірму "Мікрохім" надати ОСОБА_1 в електронному або паперовому вигляді належним чином засвідчені копії договорів з контрагентами Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми "Мікрохім" з ціною понад 500 000,00 грн за 2024 рік.

Таким чином, фактично судом було задоволено частково другу немайнову вимогу про зобов`язання надати документи (3 із 8 пунктів: з урахуванням закриття провадження у справі по двом пунктам). Отже, фактично позивачу відмовили повністю у задоволенні першої позовної вимоги (про визнання неправомірною бездіяльність) та в не задовольнили 5 із заявлених 8 пунктів (другої немайнової вимоги).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

В даному аспекті суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки позивачу було відмовлено в зазначеній вище частині позовних вимог, виходячи із принципу пропорційності, з позивача підлягає стягненню витрати за першу незадоволену позовну вимогу (про визнання неправомірною бездіяльність) та 5 із заявлених 8 пунктів (другої немайнової вимоги), що становить 15 000,00 грн + (15 000,00 грн /8 * 5) = 24 375,00 грн. Натомість судом першої інстанції було стягнуто 22 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Водночас, судом першої інстанції правильно застосовано принцип пропорційності в розумінні п. 2 ст. 129 ГПК України.

Однак, в даному контексті, суд апеляційної інстанції зазначає про необхідність врахування принципу заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius) відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року у справі № 179/363/21 (провадження № 61-4060св23), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року в справі № 757/42885/19-ц (провадження № 61-9060св22)).

А тому апеляційна скарга позивача на додаткове рішення у даній справі підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення - без змін. В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач з апеляційною скаргою на додаткове рішення не звертався.

Також суд апеляційної інстанції відхиляє усні доводи скаржника про необхідність стягнення на його користь правничої допомоги за розгляд справи в суді першої інстанції, виходячи із меж перегляду додаткового рішення у даній справі в розумінні ст. 269 ГПК України.

Таким чином, на підставі ст.ст. 2, 126, 129, 244, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, ст. 281 - 283 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - залишенню без змін.

Судовий збір за розгляд даної апеляційної скарги не стягується.

Керуючись ст. 2, 129, 244, 269, 270, ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/7826/25 - залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/7826/25 - залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.02.2026.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім