УХВАЛА

м. Київ

19.02.2026Справа № 910/15726/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши клопотання Акціонерного товариства «Завод «Маяк» про застосування заходів зустрічного забезпечення позову у справі №910/15726/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат»

до Акціонерного товариства «Завод «Маяк»

про визнання договору оренди продовженим

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агат» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Завод «Маяк» (далі - відповідач) про визнання договору оренди нерухомого майна №92 від 30.09.2022 року продовженим (пролонгованим).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов пункту 10.3 договору відмовляється від продовження строку дії оренди, чим фактично ухиляється від виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2017 року у справі №910/10965/17 та мирової угоди у справі №910/10965/17, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києві від 08.06.2023 на стадії виконання судового рішення, якою передбачається зарахування орендної плати в погашення заборгованості відповідача перед позивачем за судовим рішенням у справі №910/10965/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/15726/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі 12.02.2026.

У той же час, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 у справі №910/15726/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» про забезпечення позову до подачі позову задоволено частково. До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» до Акціонерного товариства «Завод «Маяк» про визнання пролонгованим (продовженим) договору оренди нерухомого майна №92 від 30.09.2022, заборонено Акціонерному товариству «Завод «Маяк» та/або особам, які здійснюють організацію та проведення відкритих торгів (аукціонів), адміністраторам електронної торгової системи ProZorro.Продажі, акціонерному товариству «Прозорро.Продажі» вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу майна в оренду, у тому числі на організацію та/або проведення електронних аукціонів (торгів), у тому числі лоту із ідентифікатором аукціону RLE001-UA-566, укладення та підписання договорів оренди майна, у тому числі за результатами електронних аукціонів (торгів), актів приймання-передачі, складання та завантаження в електронну торгову систему протоколів визначення переможця, вчиняти будь-які інші дії щодо проведення продажу права оренди на електронних аукціонах (торгах) щодо нерухомого майна до складу якого повністю або частково входять нежитлові приміщення, загальною площею 5188,0 кв.м., що розміщені за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, 8, частина корпусу №16A, на 1 - 7 поверхах, що складаються з приміщень: на 1 поверсі - площею 1200 кв.м., на 2 поверсі - площею 475 кв.м.; на 3 поверсі - площею 725 кв.м.; на 4 поверсі - площею 725 кв.м.; на 5 поверсі - площею 725 кв.м.; на 6 поверсі - площею 725 кв.м.; на 7 поверсі - площею 613 кв.м.

У судовому засіданні 12.02.2026 суд, у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 05.03.2026.

Поряд з тим, 12.02.2026 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Завод «Маяк» надійшло клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення позову, в якій відповідач просить суд зобов`язати ТОВ «Агат» здійснити внесення на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 51280504,00 грн.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що у зв`язку із забезпеченням позову, відповідач фактично позбавлений можливості для передачі належного йому майна в оренду до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, внаслідок чого відповідач, як власник спірного майна, несе ризики понесення збитків у розмірі 51280504,00 грн, які розраховані заявником виходячи з мінімальної суми оренди приміщення (1% оціночної вартості) помноженої на середній строк розгляду справ у суді першої та апеляційних інстанцій, визначних на підставі статистичних даних по завантаженості суддів Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду.

Розглянувши клопотання Акціонерного товариства «Завод «Маяк» про застосування заходів зустрічного забезпечення, суд дійшов наступного висновку.

Порядок застосування інституту зустрічного забезпечення унормовано приписами статті 141 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

З аналізу вищевказаних приписів слідує, що під зустрічним забезпеченням розуміється спосіб гарантування відшкодування можливих збитків, які можуть бути заподіяні одній зі сторін господарського процесу забезпеченням позову. З огляду на те, що зустрічне забезпечення не може бути вжито господарським судом без застосування заходів забезпечення позову, зустрічне забезпечення позову є залежним від інституту забезпечення позову. Умовно кажучи, зустрічне забезпечення є складовою частиною інституту забезпечення позову.

Вищезазначена норма Господарського процесуального кодексу України узгоджується зі змістом Принципу 8 Принципів попередніх і забезпечувальних заходів в міжнародному цивільному процесі, прийнятих Асоціацією міжнародного права у 1996 році: суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті відмови у позові. При вирішенні питання про гарантії суд повинен враховувати можливості позивача відповісти на вимогу про відшкодування збитків.

Таким чином, зустрічне забезпечення позову як процесуальний засіб захисту відповідача має приблизно ті ж самі ознаки, що і забезпечення позову, і також передбачає дотримання принципів господарського судочинства, зокрема принципів змагальності, рівності і пропорційності, які теж мають місце у разі застосування зустрічного забезпечення. Більш того, саме запровадження цього захисного засобу спрямовано на забезпечення рівності правового статусу сторін; принцип пропорційності фактично виражений в ч. 3 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, під зустрічним забезпеченням позову слід розуміти механізм, що складається із тимчасових процесуальних дій господарського суду, що наділені обмежувальним характером для позивача і спрямовані на забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, завданих забезпеченням позову.

Отже, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Заходи до зустрічного забезпечення повинні бути співмірними із заходами забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

За приписами частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Здійснивши оцінку доводів заявника, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання Акціонерного товариства «Завод «Маяк» про застосування заходів зустрічного забезпечення, оскільки необхідність у застосуванні судом визначеного заявником заходу не обґрунтована і документально не підтверджена, так як не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на понесення відповідачем витрат у зв`язку з забороною проведення електронних торгів.

Саме лише посилання заявника на необхідність застосування такого інституту, не є достатньою підставою для вжиття відповідних заходів, адже на рівні з вжиттям заходів забезпечення позову має бути доведено існування правових підстав для їх застосування - обґрунтованої ймовірності виникнення негативних наслідків в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Згідно зі статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, особа, звертаючись до суду із клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку статей 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України наявність можливого заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Суд зазначає, що обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Позаяк, матеріали справи та клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення не містять належного обґрунтування яким чином заборона проведення електронних торгів з продажу права оренди на спірний об`єкт нерухомості до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/15726/25 може викликати негативні наслідки для відповідача у вигляді завдання йому збитків.

При цьому, суд відхиляє як необґрунтований розрахунок відповідача щодо розміру збитків, які можуть бути понесені останнім в сумі 51280504,00 грн, оскільки визначаючи для розрахунку щомісячний розмір орендної плати в сумі 2101660,00 грн з ПДВ, відповідач вказує, що він складає 1% від ринкової вартості майна (спірного об`єкта нерухомості), яка становить 1751383,33 грн згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна станом на 23.10.2025, втім самого звіту до заявленого клопотання відповідачем не долучено, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості пересвідчитись у вірності та обґрунтованості розрахованого розміру щомісячної орендної плати.

Не приймаються судом до уваги і вказані заявником показники строків розгляду справ суддями першої та апеляційної інстанцій 342 та 390 днів відповідно, для розрахунку розміру збитків, оскільки наведені Вищою кваліфікаційною комісією суддів України показники є орієнтовними, про що свідчить відповідний розділ «Середня кількість днів, необхідних для розгляду справ одним повноважним суддею».

В контексті заявленого клопотання, суд виходить з того, що відповідачем належним чином не доведено можливості завдання збитків внаслідок розгляду даного спору, а надані докази не підтверджують того, що відповідач, використовуючи спірний об`єкт нерухомості, може акумулювати вказаний дохід від найму.

До того ж, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, що відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верховного Суду від 19.09.2022 у справі №757/36870/20-ц, від 22.02.2022 у справі №509/2652/20 та від 17.11.2021 у справі №487/4873/20.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що подане відповідачем клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення не містить обґрунтованих мотивів, посилань та доказів, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності зустрічного забезпечення позову у визначений заявником спосіб на даний час, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Завод «Маяк» про застосування заходів зустрічного забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

СуддяТ.В. Васильченко