ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.02.2026м. СумиСправа № 920/1280/24
Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши клопотання (вх. № 493 від 03.02.2026) арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про стягнення основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією у справі № 920/1280/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

учасники справи:

керуючий реалізацією майна (в режимі відеоконференції): Різник О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 14.11.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою від 12.06.2025 суд призначив керуючим реструктуризацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.

Постановою від 06.11.2025 припинено процедуру реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича; визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 ; введено процедуру погашення боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 ; призначено керуючим реалізацією майна банкрута фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.

03.02.2026 до суду надійшло клопотання (вх. № 493 від 03.02.2026) арбітражного керуючого Різника О.Ю. про стягнення основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 73176,00 грн (основна грошова винагорода керуючого реструктуризацією) та у розмірі 185,00 грн (витрати керуючого реструктуризації).

Ухвалою від 04.02.2026 суд призначив розгляд клопотання в судове засідання на 19.02.2026.

У судовому засіданні арбітражний керуючий, підримавши своє клопотання, повідомив, що його усні звернення щодо оплати боржником і його представником були проігноровані.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження (далі КУзПБ) у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (ст. 113 КУзПБ).

У відповідності до ч. 1 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

За ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Згідно з частинами 1, 4 та 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

На підставі ч. 1 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

При цьому відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі і законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

Суд зазначає, що КУзПБ визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Як установлено в справі, боржник офіційно працевлаштований та регулярно оримує заробітну плату.

Також відповідно до приписів ч. 1 ст. 115 та ч. 3 ст. 116 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника. При цьому обов`язковою умовою є те, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень або згідно з п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом.

Таким чином, на етапі реструктуризації боргів законодавець поклав саме на боржника весь тягар оплати послуг арбітражного керуючого.

Кодекс України з процедур банкрутства містить застереження щодо боржника, який ініціює своє банкрутство, а саме: звертаючись до господарського суду з заявою про неплатоспроможність фізичної особи заявник зобов`язаний мати достатньо майна для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі (ч. 5 ст. 34, ч. 1 ст. 113 КУзПБ).

Отже, звертаючись до суду із заявою про власну неплатоспроможність та обираючи керуючого реструктуризацією, боржник повинен мати майно, до якого згідно зі ст. 177 Цивільного кодексу України відносяться гроші для оплати послуг керуючого реструктуризацією та покриття усіх його витрат, пов`язаних зі справою, яку відкрито за ініціативою боржника.

Авансування коштів на оплату послуг керуючого реструктуризацією за три місяці роботи або укладення боржником угоди з арбітражним керуючим не звільняє його від подальшого відшкодування основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією чи керуючого реалізацією та його витрат у справі у разі, якщо процедура реструктуризації/реалізації буде тривати більше трьох місяців.

Суд зауважує, що наявність у заявника майна, достатнього для покриття витрат, є гарантією законних очікувань кредиторів і арбітражного керуючого на відшкодування витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність.

Так, упродовж періоду з 14.11.2024 по 18.03.2025 повноваження керуючого реструктуризацією боргів у цій справі виконував арбітражний керуючий Біленко Р.І.

Після відсторонення арбітражного керуючого Біленка Р.І., ухвалою суду від 12.06.2025 призначено керуючим реструктуризації арбітражного керуючого Різника О.Ю. визначеного автоматизованою системою

Одночасно суд звертає увагу, що боржником кандидатура іншого арбітражного керуючого не пропонувалась.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028,00 грн.

Тому встановлений статтею 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень керуючого реструктуризацією майна боржника дорівнює 15140,00 грн на місяць.

Відтак розмір основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією за період з 12.06.2025 по 06.11.2025 становить 73176,00 грн.

Загальний розмір витрат понесених керуючим реструктуризацією за період з 12.06.2025 по 18.09.2025 складає 185,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, заявлена до оплати арбітражним керуючим сума становить передбачений та встановлений ст. 30 КУзПБ мінімальний розмір оплати послуг арбітражного керуючого за весь період виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у цій справі.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що керуючим реструктуризацією дотримано обов`язок щодо здійснення всієї повноти дій, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства на даному етапі провадження у справі про неплатоспроможність, тобто керуючим реструктуризацією додержано принцип безсумнівної повноти дій у процедурі реструктуризацією боргів боржника. Крім того дії або бездіяльність керуючого реструктуризацією під час проведення ним відповідної процедури у цій справі не оскаржувались.

Надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.07.2020 справа № 918/454/18).

Поряд з цим законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг керуючого реалізацією/керуючого реструктуризацією в залежність від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Водночас матеріалами справи підтверджується, що скарги щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Різника О.Ю. до суду не надходили, інші обставини, які б свідчили про неналежне виконання керуючим реструктуризацією своїх повноважень в матеріалах справи також відсутні.

Відтак, ураховуючи, що боржник має офіційний заробіток і саме на нього як ініціатора справи про свою неплатоспроможність покладено обов`язок мати достатньо майна для покриття витрат, пов`язаних зі справою, основна грошова винагорода та втрати арбітражного керуючого Різника О.Ю. за період виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією боргів підлягають стягненню з боржника.

Керуючись статтями 1, 2, 9, 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про стягнення основної грошової винагороди задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича (вул. С. Петлюри, 8, прим. № 28 (в літ. А), м. Київ, 01032; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; свідоцтво № 1939 від 08.01.2020) основну грошову винагороду за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією у розмірі 73176,00 грн (сімдесят три тисячі сто сімдесят шість гривень) та 185,00 грн (сто вісімдесят п`ять гривень) витрат.

3. Видати наказ.

4. Ухвалу надіслати кредиторам, боржнику, керуючому реалізацією.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, що передбачені статтями 256-257 ГПК України.

СуддяВ.В. Яковенко