ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання / відхилення вимог кредитора

"16" лютого 2026 р. Справа № 911/462/25

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Шульги Т.С., розглянувши матеріали за заявою Головного управління ДПС у Київській області з грошовими вимогами до боржника (вх.№ року)

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю То-Електро

За участі: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю То-Електро на стадії ліквідаційної процедури.

Ухвалою Суду від "18" лютого 2025 р, зокрема, відкрито провадження у справі № 911/462/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю То-Електро.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство здійснено "18" лютого 2025 р.

Постановою від 24 червня 2025 року ухвалено відкрити ліквідаційну процедуру; призначити ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю То-Електро (далі боржник) арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича (далі ліквідатор).

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом здійснено 24 червня 2025 року.

До суду від Головного управління ДПС у Київській області (далі кредитор) надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, в якій просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 362 303,55 грн.

Ухвалою Суду від 07.10.2025 вказану заяву було прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

09.10.2025 до Суду від арбітражного керуючого надійшла заява про результати розгляду вимог кредитора.

24.11.2025 до Суду від кредитора надійшло клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні учасники у справі про банкрутство участь не взяли.

Секретар судового засідання доповів суду, що учасники процесу, які не з`явились у судове засідання були належним чином повідомленні про дату, час і місце в порядку, передбаченому ГПК України.

За змістом ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні за відсутності представників учасників справи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

Після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення (ст.219 ГПК України).

У судовому засіданні 16.02.2026 року Судом було проголошено вступну та резолютивної частини ухвали за результатми розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника.

Розглянувши заяву, зазначає наступне. Заява з грошовими вимогами кредитора до боржника обґрунтована неналежним виконанням боржником податкових зобов`язань, в зв`язку з чим кредитор просить суд визнати грошові вимоги у сумі у сумі 362 303,55 грн. пені.

Ліквідатор вказує, що вимоги кредитора підлягають визнанню з віднесенням 362303,55 грн. пені до шостої черги та суми судового збору до першої черги.

Кредитором прийнято податкове повідомлення рішення (далі ППР) від 08.01.2020 №000455104 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн. /ас.45/.

Кредитором прийнято ППР від 05.02.2020 № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн. /ас.48/.

Кредитором прийнято ППР від 21.05.2019 № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 18680,00 грн. /ас.53/.

Кредитором прийнято ППР від 30.07.2019 № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн. /ас.56/.

Кредитором прийнято ППР від 17.12.2019 № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн. /ас.59/.

Кредитором прийнято ППР від 17.12.2019 № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 7140,00 грн. /ас.62/.

21.01.2018 Боржником подано Податкову декларацію з податку на додану вартість від 21.01.2018 за звітний 12 місяць 2017 року згідно якої значення яке сплачується до державного бюджету складає 737 973,00 грн (п.18). /ас.64/.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі від 11.10.2019 у справі №640/21441/18 адміністративний позов задоволено та стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують ТОВ "ТО-Електро" на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 604093,07 грн., з урахуванням Ухвали від 04.12.2019.

У Рішенні від 11.10.2019 у справі №640/21441/18 встановлено, що у зв`язку із несплатою ТОВ "ТО-Електро" податкових зобов`язань йому було виставлено податкову вимогу від 19.02.2018 № 353-84-17 на суму 691 972,00 грн., яка отримана платником, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Кредитором здійснено розрахунок пені наступним чином.

На Податкову декларацію з податку на додану вартість N від 21.01.2018 у розмірі 336 976.72 грн у період з 01.05.2018 по 18.02.2025 не попадає у строк

На ППР N від 18.06.2018 у розмірі 759.64 грн. у період з 29.08.2018 по 18.02.2025 немає у справі і не у строк

На ППР N від 18.06.2018 у розмірі 13281,46 грн. у період з 29.08.2018 по 18.02.2025 немає у справі і не у строк

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 331,49 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 424,99 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 2549,95 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 1784.95 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 722,50 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 42.51 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 1019,98 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 424,99 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 21.05.2019 у розмірі 637,47 грн. у період з 06.07.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 30.07.2019 у розмірі 65.58 грн. у період з 14.09.2019 по 18.02.2025;

На ППР N від 17.12.2019 у розмірі 2316.16 грн. у період з 14.01.2020 по 18.02.2025;

На ППР N від 17.12.2019 у розмірі 330,89 грн. у період з 14.01.2020 по 18.02.2025;

На ППР N від 08.01.2020 у розмірі 319,16 грн. у період з 11.02.2020 по 18.02.2025;

На ППР N від 05.02.2020 у розмірі 315.11 грн. у період з 22.02.2020 по 18.02.2025.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли сторонами, Суд керується таким.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Норма п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачає, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Так, відповідно до підпунктів 129.1.1, 129.1.3 пункту 129.1, підпункту 129.3.3 пункту 129.3 статті 129 ПКУ нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Згідно з ст.1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до положень частини 2 статті 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст.47 КУзПБ, за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

За змістом ч. 1 ст. 64 КУзПБ у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, які понесені і не сплачені до відкриття ліквідаційної процедури. У шосту чергу задовольняються інші вимоги.

З огляду на наведені вище положення чинного законодаства та надані кредитором докази на підтвердження розміру своїх грошових вимог до боржника, Суд доходить до висновку про їх обґрунтованість та визнає повністю грошові вимоги кредитора у 362 303,55 грн пені, з віднесенням до шостої черги задоволення.

Щодо сплачених 4844,80 грн. судового збору за подачу заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, Суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 64 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, які понесені і не сплачені до відкриття ліквідаційної процедури, задовольняються у першу чергу.

Таким чином, понесені кредитором витрати на оплату судового збору у розмірі 4844,80 грн. пов`язані з провадженням у справі про банкрутство підлягають визнанню Судом з віднесенням до першої черги задоволення вимог.

Оскільки офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника здійснено "18" лютого 2025 р, граничним строком для подання відповідних заяв є 15.03.2025 (включно).

Отже, оскільки кредитор звернувся до суду з заявою з грошовими вимогами до боржника 06.10.2025 такі вимоги кредитора є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 45 КУзПБ.

Конкурсні кредитори, заінтересовані стосовно боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів (абз. 13 ч. 2 ст. 47 КУзПБ)

Так, кредитор у заяві з грошовими вимогами повідомив, що не є заінтересованою особою щодо боржника.

Керуючись статтями 1, 45, 47, 67 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 73-79, 86, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю То-Електро у розмірі 362 303,56 грн пені, шоста черга задоволення вимог кредиторів.

2. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство понесені витрати Головного управління ДПС у Київській області на оплату судового збору у розмірі 4844,80 грн перша черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 16.02.2026 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк