ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 Справа № 914/2335/25

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О. Ю. за участі секретаря судових засідань Свистуна П.О., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Приватного акціонерного товариства «Кар`єроуправління.», с. Зелів, Яворівський район,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний електропостачальник», м. Львів,

про стягнення 4487397,17 грн., з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог

За участі представників:

від позивача: Андрухів Ю.О. - адвокат,

від відповідача: не з`явився.

Приватне акціонерна товариство «Кар`єроуправління.», с. Зелів, Яворівський район, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний електропостачальник», м. Львів, 4487397,17 грн. заборгованості, яка виникла на підставі Договорів № 42-12-24 від 11.12.2024 р. та № 02/01-25 від 02.01.2025 р., пені, трьох процентів річних та інфляційних за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Позивач змінив позовні вимоги, подавши 06.10.2025 р. заяву про збільшення або зменшення/збільшення розміру позовних вимог (том справи 1, а.с. 207-212). У цій заяві позивач просить стягнути на його користь з відповідача 735879,39 грн. заборгованості, пені, трьох процентів річних та інфляційних. У заяві, одночасно із зменшенням частини позовних вимог, позивач збільшив позовні вимоги в частині пені, 3 % річних та інфляційних шляхом збільшення періоду, за який нараховано вказані суми. Період нарахування трьох процентів річних та пені з 22.03.2025 р. до 28.07.2025 р. змінено на період з 22.03.2025 р. до 03.10.2025 р., інфляційні за період з квітня по червень 2025 р. замінено на період з квітня 2025 р. до серпня 2025 р.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на порушення відповідачем взятих на себе за Договором № 42-12-24 від 11 грудня 2024 р. та Договором про перевезення вантажів № 02/01-25 від 02.01.2025 р. зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати поставленої позивачем продукції та наданих послуг.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проти позову не заперечив, викладених у позовній заяві обставин не спростував.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява залишалась судом без руху. У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Підготовче засідання у справі відкладалось, строк підготовчого провадження у справі продовжувався та судом прийнято до розгляду заяву позивача від 06.10.2025 р. з підстав, зазначених в наявних у матеріалах справи ухвалах суду.

Ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судове засідання з розгляду справи по суті відкладалось, призначалось та судом повернуто заяву позивача від 23.01.2026р. вх. № 340/26 в частині зміни розміру позовних вимог без розгляду з підстав, зазначених в наявних у матеріалах справи ухвалах суду.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви та характер спірних правовідносин між учасниками справи, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування факту порушення відповідачем взятих на себе за Договорами № 42-12-24 від 11.12.2024 р. та № 02/01-25 від 02.01.2025 р. зобов`язань із своєчасної та повної оплати поставленого товару, наданих послуг, а також обґрунтованості розміру заявлених позивачем до стягнення сум, або ж спростування наявності наведених вище обставин учасником справи, який має у справі протилежний процесуальний інтерес.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує існування обставин, що належать до предмета доказування у справі, зазначено ним у додатках до позовної заяви та поданих суду заяв.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

У матеріалах справи наявні копії укладених між сторонами у справі Договорів № 42-12-24 від 11 грудня 2024 р. та № 02/01-25 про перевезення вантажів від 02.01.2025 р. (том справи 1, а.с. 145-151).

Наявні у матеріалах справи видаткові накладні № 307 від 28.02.2025 р., № 296 від 27.02.2025 р., № 294 від 26.02.2025 р., № 288 від 25.02.2025 р., № 279 від 24.02.2025 р., № 275 від 24.02.2025 р., № 226 від 13.02.2025 р., № 219 від 12.02.2025 р., № 205 від 11.02.2025 р., № 261 від 20.01.2025 р., № 256 від 19.02.2025 р., № 255 від 18.02.2025 р., № № 242 від 17.02.2025 р., № 203 від 10.02.2025 р., № 198 від 10.02.2025 р., № 131 від 29.01.2025 р., № 99 від 23.01.2025 р., № 91 від 22.01.2025 р., № 65 від 21.01.2025 р., № 32 від 10.01.2025 р., № 28 від 09.01.2025 р., № 15 від 07.01.2025 р., № 12 від 07.01.2025 р., № 9 від 03.01.2025 р., № 269 від 21.02.2025 р. (том справи 1, а.с. 17, 19, 24, 29, 34, 36 , 38, 40, 41, 42, 47, 50, 52, 53, 54, 58, 61, 62, 64, 65, 66, 68, 69, 73, том справи 2, а.с. 7), а також Акти №№ 41, 21, 12, 29, 85, 83, 82, 79, 77, 75, 72, 70, 68, 60, 53, 52, 51, 27, 2, 1 за період з 03.01.2025 р. по 28.02.2025 р. (том справи 1, а.с. 59 на звороті, 60, 63 на звороті, 65, 75 на звороті, 76-83) підтверджують факт поставки позивачем відповідачу на підставі Договору № 42-12-24 від 11.12.2024 р. товару та надання послуг з перевезення вантажів на підставі Договорів № 42-12-24 від 11.12.2024 р. та № 02/01-25 від 02.02.2025 р. на загальну суму 804017,2 грн.

З вказаної суми відповідач сплатив позивачу 379003,2 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи інформаційними повідомленнями № 493 від 03.01.2025 р., № 501 від 07.01.2025 р., № 591 від 11.03.2025 р., № 547 від 18.02.2025 р., № 568 від 24.02.2025 р., № 578 від 25.02.2025 р. та № 581 від 26.02.2025 р. (том справи 1, а.с. 152-158).

У п. 4.4. Договору № 42-12-24 від 11.12.2024 р. сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом проведення оплати за товар в день відвантаження на поточний рахунок позивача, на підставі видаткової накладної і/або рахунку-фактури на оплату товару шляхом банківського переказу коштів або готівкою безпосередньо в касу позивача. За згодою позивача розрахунки можуть здійснюватись на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з моменту продажу товару. Дата продажу товару визначається датою підписання видаткової накладної.

У матеріалах справи немає доказів надання позивачем згоди на відстрочку платежів за договором.

У п. 4.1. Договору № 02/01-25 від 02.01.2025 р. сторони погодили, що розрахунки за цим Договором здійснюються протягом 5-ти банківських днів після отримання від позивача належним чином оформлених рахунка-фактури, акту виконаних робіт, податкової накладної, товарно-транспортної накладної з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем, якщо в «Замовленнях на перевезення» не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення. У матеріалах справи немає Замовлень на кожне окреме перевезення. Відповідач доводи позивача про відсутність у замовленнях інших умов оплати наданих послуг не заперечив та не спростував.

У справі немає доказів сплати відповідачем позивачу ще 425014 грн. в рахунок оплати поставленого йому товару та наданих послуг з перевезення. З огляду на викладене, відповідач порушив вимоги ст. 530 ЦК України та взяті на себе за вище згаданими договорами зобов`язання щодо своєчасної оплати отриманого товару та наданих йому послуг.

Порушене відповідачем право позивача на повну та своєчасну оплату підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 425014 грн. заборгованості.

Решта позовних вимог в частині стягнення заборгованості задоволенню не підлягають, оскільки факт існування заборгованості не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Під час розгляду справи по суті та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, після встановлення факту відсутності частини з перелічених у позовній заяві видаткових накладних, представник позивача у судовому засіданні повідомив, що частина з долучених до позовної заяви інформаційних повідомлень не стосується оплати перелічених у позові видаткових накладних. Ці інформаційні повідомлення про зарахування коштів підтверджують факт оплати відповідачем інших видаткових накладних, які не є предметом спору у справі. В силу того, що ці видаткові накладні оплачені, позивач не вважав за доцільне долучати їх до матеріалів справи.

Однак, такі доводи представника позивача спростовуються тим, що факт сплати відповідачем на момент звернення позивача з позовом до суду 379003,2 грн. в рахунок оплати поставленого на підставі зазначених у позовній заяві видаткових накладних товару та наданих, на підставі вказаних у позові актів, послуг з перевезення, визнано самим позивачем у позовній заяві (том справи 1, а.с. 5).

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували усні пояснення представника позивача та спростовували обставини, викладені у позовній заяві. До матеріалів справи позивач не долучив рахунків, які ним виставлялись та оплачувались відповідачем у період з 03.01.2025 р. по 26.02.2025 р., а також видаткових накладних та актів, яких стосуються, на думку позивача, інформаційні повідомлення про зарахування коштів. За таких обставин, доводи позивача про те, що частина з долучених до позовної заяви інформаційних повідомлень не стосується оплати перелічених у позові видаткових накладних, є голослівними.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, 3 % річних та інфляційних, то такі, з огляду на викладені вище обставини, також підлягають задоволенню частково.

Крім цього, у п. 5.2. Договору № 02/01-25 та у п. 6.4. Договору № 42-12-24 сторони погодили, що за несвоєчасну оплату відповідач сплачує на користь позивача пеню, яка є не більшою, ніж подвійна облікова ставка НБУ за кожний день затримки оплати.

Позивач просить стягнути пеню за період прострочення оплати з 22.03.2025 р. до 03.10.2025 р. Позивач не врахував того, що до 28.08.2025 р. діяв Господарський кодекс України. Частина 6 ст. 232 ГК України встановлювала, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. За таких обставин, в частині нарахування пені до зобов`язань, по яких до 28.08.2025 р. минуло шість місяців від дня, коли вони мали бути виконані, застосовується ч. 6 ст. 232 ГК України. Нарахування пені за прострочення виконання таких зобов`язань припинилось через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано і позовні вимоги частині стягнення такої пені задоволенню не підлягають.

Виходячи із викладених вище та встановлених судом обставин, суд, здійснивши перерахунок вказаних у заяві про зміну позовних вимог від 06.10.2025 р. сум пені, 3 % річних та інфляційних, дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 60637,24 грн. пені, 10200,34 грн. інфляційних та 6846,8 грн. трьох процентів річних.

Беручи до уваги встановлені судом обставини і зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, суд при ухваленні рішення, крім наведених вище норм права, керувався приписами ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 629 ЦК України.

Відповідно до цих правових норм цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 та частиною 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарозпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з ст. 909, ч. 1 ст. 916 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 201-220, 236, 238, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Кар`єроуправління.» (81082, Львівська область, Яворівський район, с. Зелів, вул. Нова, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний електропостачальник» (79008, м. Львів, вул. Кривоноса М., буд.12, ) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний електропостачальник» (79008, м. Львів, вул. Кривоноса М., буд.12, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Кар`єроуправління.» (81083, Львівська область, Яворівський район, с. Зелів, вул. Нова, 1, ) 425014грн. основного боргу, 60637,24 грн. пені, 10200,34 грн. інфляційних, 6846,8 грн. 3% річних та 6032,38 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. На рішення Господарського суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 16.02.2026 р.

Суддя Бортник О.Ю.