ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1360/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРО ЗЕМ"

76019, вул. Пелеша Юліана, буд.5 корп. 2 оф.102, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

01601, вул. Шота Руставелі 9А, м. Київ

в особі філії "Карпатський лісовий офіс"

88017, вул. Собранецька 156, м.Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область

про стягнення 34 330 грн 55 коп. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Дарвай Ірина Ігорівна;

від відповідача: представник не з`явився

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРО ЗЕМ" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" про стягнення заборгованості в сумі 34 330 грн 55 коп., яких: 28 481 грн 67 коп. - інфляційні втрати та 5 848 грн 88 коп. - 3% річних.

Подання позову до Господарського суду Івано-Франківської області позивач обґрунтував нормами ч.3 ст.30 ГПК України (виключна підсудність справ) мотивуючи тим, що спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном та ч.1,5 ст.29 ГПК України (підсудність справ за вибором позивача), оскільки місце виконання договору - землі Кутського лісництва, що розташовані на території Косівського району Івано-Франківської області.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025, суд (суддя Стефанів Т.В.) прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; призначив розгляд справи по суті на 30.12.2025, встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 01.12.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України та доставлено до їх електронних кабінетів 01.12.2025 о 19:35, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області про відкриття провадження у справі від 01.12.2025 вручено сторонам - 02.12.2025.

11.12.2025 через систему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 10.12.2025 (вх.№20285/25).

15.12.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 14.12.2025 (вх.№20421/25).

Указом Президента України від 13.12.2025 № 933/2025 Стефанів Т. В. призначено на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026 у зв`язку із тим, що наказом Господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.2025 № 5-Б/с суддю Стефанів Т.В. відраховано зі штату суддів Господарського суду Івано-Франківської області, що унеможливлює подальший розгляд справи суддею, справу №909/1360/25 розподілено для розгляду судді Рочняк О.В.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.01.2026, суд прийняв справу до розгляду зі стадії розгляду справи по суті та призначив розгляд справи по суті на 12.02.2026.

В судовому засіданні 12.02.2025 суд розглянув справу по суті та перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши орієнтовний час проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовано тим, що за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, що встановлено рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 у справі №909/1181/24, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 позивачем нараховано відповідачу 3% річних та інфляційні втрати. Розрахунок 3% річних здійснено позивачем за період з 07.12.2024 по 17.08.2025, а інфляційних втрат - за період з листопада 2024 року по серпень 2025, тобто за неоплачений період часу прострочення виконання ним грошового зобов`язання.

Позиція відповідача. Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечив, мотивуючи тим, що обставини щодо періоду прострочення вже встановлені судом у справі № 909/1181/24 і не можуть бути змінені, а грошове зобов`язання щодо сплати основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних, пені, штрафу виконане відповідачем повністю 18.08.2025, а тому після повного виконання зобов`язання прострочення відсутнє.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши представника позивача, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з ч. 3 ст. 30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 роз`яснено, що до спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір стосується як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, застосовується виключна підсудність. Словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, відповідно до договору на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) №112-06/2022/53 від 22.06.2022, об`єктом даного договору є нерухоме майно - землі Кутського лісництва, що розташовані на території Косівського району Івано-Франківської області, щодо яких ТОВ "ПРО ЗЕМ" зобов`язалось розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а відповідач зобов`язався оплатити надані послуги (виконані роботи).

Таким чином, спір стосується прав та обов`язків, пов`язаних з нерухомим майном, що знаходиться на території Івано-Франківської області, а тому на цей спір поширюються правила виключної підсудності, визначені ч.3 ст.30 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 у справі №909/1181/24, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 задоволено позов ТОВ "ПРО ЗЕМ" до ДП "Ліси України" в особі Філії "Кутське лісове господарство" про стягнення заборгованості в сумі 372 811 грн 30 коп.; присуджено до стягнення з ДП "Ліси України" в особі Філії "Карпатський лісовий офіс" на користь ТОВ "ПРО ЗЕМ" 280 238 грн 04 коп. заборгованості, 17 469 грн 47 коп. інфляційних втрат, 4 203 грн 57 коп. 3 % річних, 51 283 грн 56 коп. пені, 19 616 грн 66 коп. штрафу та 4473 грн 74 коп. судового збору.

Як вбачається з вищевказаного рішення суду, заборгованість у заявленій позивачем сумі виникла у відповідача у зв`язку з не оплатою ним вартості наданих позивачем послуг згідно договору на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) №112-06/2022/53 від 22.06.2022, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 280238 грн 04 коп. заборгованості по оплаті наданих послуг і заявлені до стягнення 17 469 грн 47 коп. інфляційних втрат, 4 203 грн 57 коп. 3 % річних, 51 283 грн 56 коп. пені та 19 616 грн 66 коп. штрафу є обґрунтованими.

При цьому, в постанові Західного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 у справі №909/1181/24 судом встановлено, що позивач нарахував інфляційні втрати, 3% річних, пеню та штраф за період прострочення грошового зобов`язання в сумі 280238 грн 04 коп. з 07.06.2024 по 06.12.2024.

Як зазначив позивач та підтверджується розрахунком позивача до справи №909/1181/24, інфляційні втрати у справі №909/1181/24 нараховані позивачем за період з червня по жовтень 2024 року, оскільки на день подання позовної заяви (06.12.2024) індекс інфляції за листопад 2024 року ще не був встановлений.

01.09.2025 на виконання рішення Господарським судом Івано-Франківської області від 25.03.2025 у справі №909/1181/24 видано наказ.

Відповідно до платіжних інструкцій №13881 від 18.08.2025 на суму 92 573 грн 26 коп. та №13882 від 18.08.2025 на суму 280 238 грн 04 коп., на виконання рішення суду у справі №909/1181/24 відповідач сплатив на рахунок позивача заборгованість у загальному розмірі 372 811 грн 30 коп.

За прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 07.12.2024 по 17.08.2025 позивач нарахував відповідачу 5 848 грн 88 коп. 3% річних та за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року 28 481 грн 67 коп. інфляційних втрат.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність.

В ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, тобто за наявності прямої вказівки про це в законі.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

В ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 у справі №909/1181/24, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 присуджено до стягнення з ДП "Ліси України" в особі Філії "Карпатський лісовий офіс" на користь ТОВ "Про Зем" 280 238 грн 04 коп. заборгованості, 17 469 грн 47 коп. інфляційних втрат, 4 203 грн 57 коп. 3 % річних, 51 283 грн 56 коп. пені, 19 616 грн 66 коп. штрафу та 4 473 грн 74 коп. судового збору.

При цьому, у справі №909/1181/24 на суму прострочення 280 238 грн 04 коп. 3% річних нараховано позивачем за період з 07.06.2024 по 06.12.2024, а інфляційні втрати нараховані за період з червня по жовтень 2024 року, оскільки на день подання позовної заяви (06.12.2024) індекс інфляції за листопад 2024 року ще не був встановлений.

Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій №13881 та №13882 від 18.08.2025, відповідач на виконання рішення суду у справі №909/1181/24 сплатив позивачу заборгованість у загальному розмірі 372 811 грн 30 коп.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.

З аналізу вищевикладеного слідує, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

При цьому, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. В розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу за період з 07.12.2024 по 17.08.2025 - 5 848 грн 88 коп. 3% річних та за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року 28 481 грн 67 коп. інфляційних втрат.

Суд здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду, відповідно до якого за період з 07.12.2024 по 17.08.2025 загальний розмір 3% річних становить 5 848 грн 88 коп., а розмір інфляційних втрат за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року - 26 810 грн 36 коп.

Відтак, з відповідача на користь позивача у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання належить стягнути 5 848 грн 88 коп. 3% річних та 26 810 грн 36 коп. інфляційних втрат.

З огляду на викладене, позов належить до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 20, 73, 74, 76-78, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (вул. Руставелі Шота, буд. 9А, м. Київ, 01601, ) в особі філії "Карпатський лісовий офіс" (88017, м. Ужгород, вул. Собранецька, 156, Ужгородський район, Закарпатська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРО ЗЕМ" (76019, вул. Пелеша Юліана, буд.5 корп. 2 оф.102, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, ) 32 659 (тридцять дві тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) грн 24 коп. заборгованості, з яких: 5 848 (п`ять тисяч вісімсот сорок вісім) грн 88 коп. 3% річних та 26 810 (двадцять шість тисяч вісімсот десять) грн 36 коп. інфляційних втрат, а також 2 304 (дві тисячі триста чотири) грн 47 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.02.2026.

Суддя О.В. Рочняк