ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1015/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія Бастіон"

46001, вул. Кульчицької О, буд.1, кв.1, м. Тернопіль, Тернопільська обл.,

до відповідача: Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз"

77503, вул. Промислова, буд. 3, м. Долина, Долинський р-н, Івано-Франківська обл.,

про стягнення 2 902 858 грн 88 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Островська Олеся Нектаріївна;

від відповідача: Ручка Олег Анатолійович

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія Бастіон" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз" про стягнення 2 902 858 грн 88 коп., з яких: 1 355 156 грн 05 коп. - пеня, 388 389 грн 90 коп. - 3% річних та 1 159 312 грн 93 коп. - інфляційні втрати.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 01.09.2025, суд (суддя Стефанів Т.В.) прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 29.09.2025, встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 01.09.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України та доставлено до електронного кабінету позивача 01.09.2025 о 22:58, а до електронного кабінету відповідача 02.09.2025 о 02:35, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області про відкриття провадження у справі від 01.09.2025 вручено сторонам - 02.09.2025.

11.09.2025 через систему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 10.09.2025 (вх.№14747/25).

29.09.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшли додаткові пояснення від 28.09.2025 (вх.№15780/25).

У зв`язку з технічними проблемами в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку підготовче засідання 29.09.2025 не відбулося.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 29.09.2025, суд повідомив сторін, що підготовче засідання відбудеться 27.10.2025.

За наслідками підготовчого засідання 27.10.2025, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.11.2025, про що представників сторін повідомлено в судовому засіданні.

26.11.2025 через систему "Електронний суд" до суду надійшли:

- від відповідача письмові пояснення від 25.11.2025 (вх.№19353/25);

- від позивача додаткові пояснення від 25.11.2025 (вх.№19338/25).

В судовому засіданні 26.11.2025 суд оголосив перерву до 22.12.2025.

Указом Президента України від 13.12.2025 № 933/2025 Стефанів Т. В. призначено на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026 у зв`язку із тим, що наказом Господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.2025 № 5-Б/с суддю Стефанів Т.В. відраховано зі штату суддів Господарського суду Івано-Франківської області, що унеможливлює подальший розгляд справи суддею, справу №909/1015/25 передано на розгляд судді Рочняк О.В.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.01.2026, суд прийняв справу до розгляду зі стадії розгляду справи по суті та призначив розгляд справи по суті на 10.02.2026.

В судовому засіданні 10.02.2025 суд розглянув справу по суті та перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Вступну та резолютивну частину рішення проголошено судом 10.02.2025.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовано тим, що за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, що встановлено рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.03.2025 у справі №909/1065/24, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 позивачем нараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснено позивачем з 09.11.2022, тобто з дня отримання відповідачем вимоги про повернення передоплати.

Представник позивача зазначив, що підтвердженням отримання відповідачем листа від 07.11.2022 №07/11/2022 про повернення переплати є квитанція про його надсилання та лист відповідача від 09.11.2022 №2750/107, надісланий з електронної пошти на електронну пошту позивача. Крім того, під час розгляду справи №909/1065/24 представник АТ "Укрспецтрансгаз" у запереченнях на відповідь на відзив вказав, що відповідач надав Транспорту інструкцію на повернення вагонів одразу після отримання від позивача листа №07/11/2022 від 07.11.2022.

Позиція відповідача. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що:

- у відповідача виник обов`язок з повернення передоплати в семиденний строк з дати отримання вимоги, викладеної у претензії від 18.09.2024 за вих. 18/09-1, яку було отримано ним 23.09.2024, тобто до 30.09.2024 включно, а борг виник з 01.10.2024, тому є безпідставними позовні вимоги в частині стягнення сум пені, 3% річних, інфляційних втрат, розрахованих за період 09.11.2022 по 30.09.2024;

- відповідач не отримував листа позивача №07/11/2022 від 07.11.2022, що підтверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції за листопад 2022 року, а доказів його надсилання/вручення відповідачу до позову не додано;

- за вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України позивач має право нарахувати пеню лише за 6 місяців з дати виникнення заборгованості 01.10.2025, тобто за період 01.10.2024-01.04.2025.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши представників сторін, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

09.11.2021 між ТОВ "Агрохімічна компанія Бастіон" (замовник) та АТ "Укрспецтрансгаз" (перевізник) було укладено договір №11/21 про надання послуг з міжнародного перевезення вантажів, відповідно до п. 1.1 якого перевізник надає, а замовник приймає та оплачує послуги з залізничного міжнародного перевезення вантажів (карбамідоамічна суміш) на території Республіки Білорусь та підконтрольної Україні території.

Згідно з п.п. 4.3. та 4.4. договору, оплату за надання послуг з перевезення вантажу замовник здійснює шляхом 100% попередньої оплати протягом 3 банківських днів від дати отримання рахунку перевізника. Кінцевий розрахунок за надані послуги у звітному періоді замовник проводить на підставі акту про надані послуги за звітний період з розрахунком наданих послуг, протягом 5 банківських днів від дня отримання акта.

В п.5.9 договору визначено, що при порушенні терміну повернення перевізником надлишку коштів, згідно з відповідною письмовою вимогою замовника, перевізник сплачує замовнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми надлишку неповернених у строк коштів.

Відповідно до листа №07/11/2022 від 07.11.2022, ТОВ "Агрохімічна компанія Бастіон" просило АТ "Укрспецтрансгаз" у строк три робочих дні з дня цього листа повернути здійснену переплату в розмірі 5 128 662 грн 04 коп. на його розрахунковий рахунок.

18.09.2024 позивач звернувся по відповідача із претензією №18/09-1 про повернення здійсненої ТОВ "Агрохімічна компанія Бастіон" передоплати у сумі 5 128 662 грн 04 коп. до 01.10.2024.

У відповіді на вказану претензію від 01.10.2024 №2097/106 відповідач визнав претензію як передчасну та повідомив, що передоплата в сумі 1 032 719 грн 56 коп. буде перерахована на рахунок позивача протягом 7 банківських днів.

У зв`язку з не виконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення попередньої оплати позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.03.2025 у справі №909/1065/24, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 задоволено позов ТОВ "Агрохімічна компанія Бастіон" до АТ "Укрспецтрансгаз" про стягнення передоплати; присуджено до стягнення з АТ "Укрспецтрансгаз" на користь ТОВ "Агрохімічна компанія Бастіон" 4 095 942 грн 48 коп. та 61 439 грн 14 коп. - судових витрат.

Як вбачається з вищевказаного рішення суду, на виконання укладеного між сторонами у справі договору №11/21 від 09.11.2021 про надання послуг з міжнародного перевезення вантажів, позивач, з урахуванням п.4.3. договору, сплатив відповідачу 28 452 149 грн 76 коп., а відповідач надав позивачу послуги з перевезення вантажів - карбамідоаміачної суміші на суму 23 323 487 грн 72 коп. та повернув 1 032 719 грн 56 коп. передоплати. Відтак, суд присудив до стягнення 4 095 942 грн 48 коп. передоплати.

28.07.2025, на виконання рішення Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ.

Відповідно до наявних в матеріалах справи банківських виписок, відповідач 12.11.2024 перерахував на рахунок позивача 1 032 719 грн 56 коп.; на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.03.2025 у справі №909/1065/24 01.07.2025 перерахував 2 000 000 грн та 08.07.2025 - 2 157 381 грн 62 коп.

За прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 11.11.2023 по 08.07.2025 позивач нарахував відповідачу 1 355 156 грн 05 коп. пені та за період з 09.11.2022 по 08.07.2025 - 388 389 грн 90 коп. 3% річних і 1 159 312 грн 93 коп. інфляційних втрат.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність.

В ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, тобто за наявності прямої вказівки про це в законі.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

В ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом у постанові Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі №909/1065/24, 07.11.2022 позивач скерував відповідачу лист №07/11/2022, яким повідомив, що введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 унеможливило на невизначений строк продовження правовідносин позивача з суб`єктом господарювання, розташованим на території Республіки Білорусь. На підставі Розпорядження КМУ від 26.02.2022 №188-р тимчасово закрито пункти пропуску через державний кордон, в тому числі з Республікою Білорусь. Відтак, просив повернути невикористану частину передоплати за Договором у розмірі 5 128 662,04 грн., а 09.11.2022 відповідач направив позивачу лист №2750/107, в якому зазначив, що перевезення вантажу не здійснюється з травня 2022 року, а відповідно до п. 3.4.11. Договору при припиненні надання послуг замовник повинен відправити порожні вагони згідно з транспортною інструкцією перевізника. Відтак, просив відправити вагони на станцію приписки Долина Львівської залізниці. Отже, позивачем заявлено про неможливість подальшого виконання Договору з незалежних від нього причин, з чим погодився відповідач, направивши транспортну інструкцію про повернення вагонів.

Таким чином, встановлені судом у справі №909/1065/24 обставини свідчать про те, що станом на 09.11.2022 АТ "Укрспецтрансгаз" отримано лист №07/11/2022 від 07.11.2022, в якому позивач просив у строк три робочих дні з дня отримання цього листа повернути здійснену переплату в розмірі 5 128 662 грн 04 коп.

До того ж у запереченні на відповідь на відзив у справі №909/1065/24 відповідач визнав отримання від позивача листа №07/11/22 від 07.11.2022.

Відтак, граничний строк повернення передоплати в сумі 5 128 662 грн 04 коп. є 14.11.2022 (12.11.2022 та 13.11.2022 - вихідні дні).

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.

З аналізу вищевикладеного слідує, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

При цьому, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. В розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу за період з 09.11.2022 по 08.07.2025 - 388 389 грн 90 коп. 3% річних та 1 159 312 грн 93 коп. інфляційних втрат.

Суд здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду та з врахуванням того, що день фактичного виконання зобов`язання не входить в період прострочення, відповідно до якого за період з 15.11.2022 по 07.07.2025 загальний розмір 3% річних становить 385 439 грн 40 коп., а розмір інфляційних втрат 1 204 013 грн 40 коп.

Отже, за перерахунком суду, розмір інфляційних втрат є більшим, ніж визначив позивач. Проте, суд не вправі виходити за межі позовних вимог, а тому до задоволення належить заявлена до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат.

Відтак, з відповідача на користь позивача у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання належить стягнути 385 439 грн 40 коп. 3% річних та 1 159 312 грн 93 коп. інфляційних втрат.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

В п. 5.9 договору сторони визначили, що при порушенні терміну повернення перевізником надлишку коштів, згідно з відповідною письмовою вимогою замовника, перевізник сплачує замовнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми надлишку неповернених у строк коштів.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. При цьому, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення платежу не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.06.2019 у справі № 910/23911/16, від 22.08.2019 у справі № 914/508/17, від 12.08.2025 у cправі №914/2246/24; постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.03.2021 у справі №910/17317/17, від 20.08.2021 у справі №910/13575/20.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 922/3782/17, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18 та від 01.07.2025 у cправі №910/18308/21.

З огляду на те, що позивачем, всупереч вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України, нараховано пеню за період з 11.11.2023 по 08.07.2025., а не з 15.11.2022 по 14.05.2023 (шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано), а суд позбавлений можливості вийти за межі визначеного позивачем періоду для визначення суми пені, в задоволенні позовних вимог про стягнення 1 355 156 грн 05 коп. пені належить відмовити.

З огляду на викладене, позов належить до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 20, 73, 74, 76-78, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз" (77503, вул. Промислова, буд. 3, м. Долина, Долинський р-н, Івано-Франківська обл., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія Бастіон" (46001, вул. Кульчицької О, буд.1, кв.1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., ) 1 544 752 (один мільйон п`ятсот сорок чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн 33 коп., з яких: 1 159 312 (один мільйон сто п`ятдесят дев`ять тисяч триста дванадцять) грн 93 коп. інфляційних втрат та 385 439 (триста вісімдесят п`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн 40 коп. 3% річних, а також 23 171 (двадцять три тисячі сто сімдесят одну) грн 28 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.02.2026

Суддя О.В. Рочняк