ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.02.2026м. СумиСправа № 920/1664/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/1664/25

за позовом Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради

«Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та

медицини катастроф» (провулок Громадянський, буд. 4А,

м. Суми, 40021, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія»

(вул. Соборна, буд. 99, м. Павлоград, Павлоградський район,

Дніпропетровська область, 51400, )

про стягнення 365 465 грн 40 коп.,

Суть спору. 10.12.2025 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить стягнути з відповідача на користь позивача 365 465 грн 40 коп. заборгованості за невиконання Договору про закупівлю №732/2 від 10.09.2024, а також стягнути судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 15.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №920/1664/25 та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Копія ухвали суду від 15.12.2025 про відкриття провадження у справі №920/1664/25 була отримана відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенегія» через його електронний кабінет системи «Електронний суд» 15.12.2025, 15:14, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа (а.с.65 зворотна сторона).

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Водночас, відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні аргументованих заперечень щодо позовних вимог в установлений судом строк суду не подав.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої четвертої статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

З метою задоволення потреб структурного підрозділа Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Буринської підстанції Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, в частині безперебійного функціонування спеціалізованих санітарних автотранспортних засобів, 16.08.2024, в порядку постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» та постанови КМУ від 14.09.2020 № 822 «Про затвердження Порядку формування та використання електронного каталогу» було оголошено запит пропозицій постачальників в електронному каталозі через електронну систему закупівель за кодом ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти, ідентифікатор закупівлі UA-2024-08-16-000147-a.

За наслідками розгляду тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі переможцем відкритих торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Тенегія» (далі - ТОВ «Тенегія», Постачальник, Відповідач), з яким 10.09.2024 Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі Замовник, Позивач) укладено Договір про закупівлю №732/2 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується продавати дизельне пальне в талонах (талонах/скретч-картках або інших довірчих документах) (далі - Товар (талони) та відпускати продукти нафтопереробки через мережу АЗС/АЗК (далі - Товар (пальне) Замовнику згідно з переліком, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток №1).

Згідно з п. 1.2. Договору Замовник отримує Товар (пальне) на АЗС/АЗК Постачальника згідно пред`явленого Товару (талони). При отриманні Товару (пального) Постачальник повинен видати чек або зробити відмітку про видачу нафтопродукту в шляховому листі Замовника. Товар (талони) не є засобом розрахунків/платежів між Сторонами. Товар (талони) містить інформацію про вид і обсяг нафтопродуктів, якими буде заправлений автотранспорт Замовника при наданні такого Товару (талони) на АЗС/АЗК. Товар (талони) повинні бути виготовлені на паперовому/пластиковому носії, містити емблему торгової марки мережі АЗС/АЗК, вказівку на вид (марку) Товару (пальне) та номінал. На Товар (талони) обов`язково мають бути нанесені штрих-код. Товар (талони) на Товар (пальне) є товарно-розпорядчим документом на Товар (пальне), на підставі якого здійснюється відпуск Товару (пальне) на АЗС/АЗК. Товар (пальне) відпускається на АЗС/АЗК по пред`явленому Товару (талони) згідно з номіналом.

Відповідно до п. 1.3. Договору найменування товару визначено на підставі ДК 021:2015: 09130000-9 «Нафта і дистиляти»; 09134200-9 «Дизельне паливо».

Ціна цього Договору становить - 470 304 грн 00 коп. (чотириста сімдесят тисяч триста чотири грн 00 коп.), у тому числі ПДВ грн 78 384 грн 00 коп., (сімдесят вісім тисяч триста вісімдесят чотири грн 00 коп.) (п. 3.1. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору оплата Товару (пальне) здійснюється Замовником в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день надання рахунку. Ціна одного літру Товару (пальне) вказується у рахунку-фактурі, який дійсний протягом дня його виписки.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що Товар (талони) передається на підставі заявки Замовника, яка оформлюється в довільній формі.

Відповідно до п. 5.6. Договору перехід права власності на Товар (пальне) від Постачальника до Замовника відбувається в день отримання від Постачальника Замовником Товару (талони) та Товару (пальне) і підписання Сторонами видаткової накладної та Акта приймання-передачі Товару (пальне) на відповідальне зберігання Постачальнику відповідно до умов цього Договору.

Постачальник відпускає Товар (паливо) по пред`явленому Товару (талони), згідно з зазначеними у них кількості літрів та виду Товару (паливо). Товар (талон), за яким було відпущено пальне, залишається на АЗС/АЗК. Після отримання Замовником Товару (пальне) в кількості зазначеній у товарно-розпорядчому документі, зобов`язання Постачальника по відповідальному зберіганню такої кількості Товару (пальне) припиняються (п. 5.7. Договору).

Пунктом 5.9. Договору визначено, що Постачальник гарантує на власних та/або партнерських АЗС/АЗК забезпечення відпуску Товару (пальне) у цілодобовому режимі та постійну наявність на таких АЗС/АЗК необхідного виду пального, як на території Сумської області, так і України.

Обов`язки Постачальника щодо поставки (передання) Товару (пальне) Замовнику вважаються виконаними належним чином з моменту заправки автотранспортного засобу Замовника на відповідній АЗС/АЗК, що передбачена укладеним Договором (п. 5.12. Договору).

Відповідно до п. 11.1. строк дії цього Договору встановлюється з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2024.

Водночас, закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим Договором зобов`язань щодо поставки та оплати Товару (талони) та Товару (пальне), а також гарантійних зобов`язань, у межах строків, визначених умовами цього Договору, а саме до повного набуття Замовником права власності на весь Товар (паливо), передбачений цим Договором (п. 11.2. Договору).

На виконання умов Договору Відповідачем за рахунком-фактурою №0002/0002369 від 10.09.2024 (а.с. 24) та видатковою накладною №0002/0003222 від 26.09.2024 (а.с. 26), яка підписана представниками сторін, було надано талони (скретч-картки) на пальне встановленої форми відповідного номіналу (дизпаливо 9 600 л) на загальну суму 470 304 грн 00 коп.

У свою чергу, Позивачем за отримані талони (скретч-картки) згідно з видатковою накладною №0002/0003222 від 26.09.2024 було перераховано Відповідачу грошові кошти у розмірі 470 304 грн 00 коп., що підтверджується копією платіжної інструкції №15814 від 11.09.2024 (а.с. 25).

Водночас, як вказує Позивач з січня 2025 року Позивачем встановлено відсутність пального на автозаправних станціях в Сумській області, які здійснювали відпуск пального за паливними картками ТОВ «Тенегія», у зв`язку з чим Позивач позбавлений можливості здійснювати заправку пальним спеціалізованого санітарного транспорту Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на АЗС Відповідача.

З метою підтвердження факту відсутності дизельного пального, фіксації факту відмови по відпуску (отоваренні талону) продуктів нафтопереробки штатними працівникам Позивача, які мали на меті здійснити заправку дизельним пальним спеціалізованого санітарного транспорту на АЗС «ANP» за адресою: вул. Медична, буд. 10, м. Буринь, Сумська обл., були складені відповідні Акти про відмову відпустити продукти нафтопереробки (дизельне пально) від 24.01.2025, від 29.01.2025, від 17.07.2025, від 19.07.2025 (а.с. 29, 36).

Позивач неодноразово звертався до Відповідача з листами-претензіями від 31.01.2025 №01-27/65/7 та від 23.06.2025 №01-28/168/7 щодо невиконання умов Договору з вимогою відновити відпуск дизельного пального Позивачу на АЗС у кількості недопоставленого Товару (пальне) або (у випадку неможливості виконання умов Договору) повернути Позивачу сплачені кошти за недопоставлений ТОВ «Тенегія» Товар (пальне).

Поряд з цим, матеріали справи не містять відповіді ТОВ «Тенегія» на вищевказані претензії та/або виконання їх вимог.

Станом на 10.12.2025 у Позивача залишилися невикористаними талони пального дизельного пального у кількості 7 460 літрів на суму 365 465 грн 40 коп.

Таким чином, в обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та всупереч умовам укладеного між Сторонами Договору не здійснив повної та своєчасної поставки Товару (пального), за який Позивачем була здійснена повна попередня оплата. Внаслідок порушення Відповідачем зобов`язання за Договором поставки №732/2 від 10.09.2024, виконання такого зобов`язання втратило інтерес для Позивача, у зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з Відповідача суму попередньої оплати у розмірі 365 465 грн 40 коп.

Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Так, судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як передбачено статтею 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997, затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти) (далі - Правила № 1442).

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу АЗС (абзац 2 пункту 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил № 1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

У пунктах 10.3.3.1, 10.3.3.2 Інструкції визначено, що форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Враховуючи вказане, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а тому підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання постачальником покупцеві товару за договором, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали право покупцеві на отримання відповідної кількості товару (палива) за договором в майбутньому.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 ЦК України).

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки №732/2 від 10.09.2024 Позивачем 11.09.2024 здійснено оплату (повну оплату вартості) за Товар (паливо) відповідно до виставленого Відповідачем рахунку-фактури №0002/0002369 від 10.09.2024 на загальну суму 470 304 грн 00 коп., що підтверджується копією платіжної інструкції, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 25). В свою чергу, Відповідач не спростував доводи Позивача щодо недопоставки Товару на суму 365 465 грн 40 коп.; доказів поставки Товару на суму здійсненої Позивачем оплати в залишковому розмірі 365 465 грн 40 коп. Відповідач також суду не надав.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, Позивач скористався своїм правом на повернення суми попередньої оплати, що передбачено ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Таким чином, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №732/2 від 10.09.2024, підтвердження суми, заявленої до стягнення наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 365 465 грн 40 коп.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, та достовірними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволено в повному обсязі, судовий збір в сумі 4 385 грн 58 коп. покладається на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» (вул. Соборна, буд. 99, м. Павлоград, Павлоградський район, Дніпропетровська область, 51400, ) на користь Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (провулок Громадянський, буд. 4А, м. Суми, 40021, ) кошти, які були сплачені в рахунок попередньої оплати (повної оплати) за Договором поставки №732/2 від 10.09.2024 у розмірі 365 465 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн 40 коп., а також 4 385 (чотири тисячі триста вісімдесят п`ять) грн 58 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.02.2026.

СуддяС.В. Заєць