ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"16" лютого 2026 р. Справа№ 910/5140/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Мальченко А.О.

Сибіги О.М.

розглянувши заяву заступника керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва про забезпечення позову у справі №910/5140/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Комерц Девелопмент» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 (повне судове рішення складене 02.10.2024)

у справі №910/5140/24 (суддя Паламар П.І.)

за позовом заступника керівника Печерської окружної прокуратури м. Києва в інтересах Київської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/5140/24 позов задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 15 серпня 2014 р. № 15162071 та здійсненої на його підставі у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 серпня 2014 р. державної реєстрації права приватної власності за Аванесовим Григорієм Ігоровичем на нежитлову будівлю літера «А» площею 180 м2 по Столичному шосе, 60 у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) з одночасним припиненням прав Аванесова Григорія Ігоровича на таке майно як нерухоме.

Усунуто перешкоди Київській міській раді у користуванні земельною ділянкою площею 0,2201 га по Столичному шосе, 68 у м. Києві (кадастровий номер :182:0028) шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича повернути Київській міській раді указану земельну ділянку з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення тимчасової споруди - павільйону з надання послуг (автомийки) площею 180 м2.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича на користь Київської міської прокуратури 6056 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, скаржник 02.12.2025 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 апеляційну скаргу скаржника передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5140/24.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Комерц Девелопмент» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/5140/24.

11.12.2025 матеріали справи №910/5140/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та не надcилання копії апеляційної скарги разом з додатками прокурору та позивачу до їх електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

22.12.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 19.12.2025) через підсистему «Електронний суд» представником скаржника подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію ID: 8145-115-3514-5506 від 17.12.2025 про доплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4 542, 00 грн та докази надcилання копії апеляційної скарги разом з додатками прокурору та позивачу до їх електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Розпорядженням керівника апарату від 23.12.2025 №09.1-08/2684/25 у зв`язку із перебуванням судді Гончарова С.А. у відрядженні, справу №910/5140/24 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 справу №910/5140/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Мальченко А.О., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті Комерц Девелопмент» пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/5140/24; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Комерц Девелопмент» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/5140/24; призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Комерц Девелопмент» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/5140/24 на 23.03.2026 о 13 год. 00 хв.

13.02.2026 від заступника керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва надійшла заява про забезпечення позову у справі №910/5140/24 (документ сформований в системі «Електронний суд» 12.02.2026), відповідно до якої прокурор просить вжити заходів забезпечення позову, а саме:

Накласти арешт на нежитлову будівлю літера «А» площею 180 кв.м по Столичному шосе, 60 у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним та приватним виконавцям, Державному підприємству «СЕТАМ», а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття нових розділів щодо на нежитлову будівлю літера «А» площею 180 кв.м. по Столичному шосе, 60 у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Стягнути з відповідача на користь Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, , банк ДКСУ, м.Київ, код банку 820172, IBANUA0011062, код класифікації видатків бюджету - 2800) судові витрати - судовий збір в сумі 1331,20 грн., сплачений за подання заяви про забезпечення.

Заява обґрунтована тим, що рішення суду у даній справі вже переглядалось судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ФОП Аванесов Г.І. та постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 залишено без змін.

Ініціювання апеляційного оскарження судового рішення ТОВ «Сіті Комерц Девелопмент» обґрунтовано обставинами набуття ним у власність спірної нежитлової будівлі на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2024, про що внесено відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

При цьому, апелянт зазначає, що на час попереднього апеляційного перегляду справи № 910/5140/24 за апеляційною скаргою ФОП Аванесова Г.І. товариство вже було власником майна, яке за висновками суду першої інстанції, з якими погодився суд апеляційної інстанції, є тимчасовою спорудою, що підлягає знесенню. Однак, до участі у розгляді справи на стадії апеляційного провадження ТОВ «Сіті Комерц Девелопмент» не залучено, в той час як постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 суд, на думку апелянта, фактично вирішив питання про його права та обов`язки.

Таким чином, враховуючи обставини відчуження об`єкту, що є предметом позову у справі № 910/5140/24, та здійсненої державної реєстрації речового права за апелянтом, прокурор звернувся до суду із даною заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення дій з метою недопущення подальшого укладення правочинів щодо цього майна та їх держаної реєстрації, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання постановленого судового рішення у цій справі.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-допоідачу)(складу суду) від 13.02.2026 заяву передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Сибіга О.М.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення сторін.

Враховуючи, що 13.02.2026 є п`ятницею, відповідно другим днем для розгляду заяви є 16.02.2026.

Колегія суддів, дослідивши матеріали заяви прокурора про забезпечення позову та матеріали справи, встановила наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Прокурор зазначає, що апелянт, чиє право щодо розпорядження майном наразі не обмежено, у будь-який момент може укласти правочини щодо цього майна, що суттєво ускладнить судовий захист прав позивача.

Спірне майно вже було недобросовісно відчужено відповідачем ФОП Аванесов Г.І. після ухвалення рішення у справі № 910/5140/24.

В свою чергу апелянт, проявивши розумну обачність, мав всі можливості бути обізнаним про існування даної судової справи та ухвалене судом рішення, яке було оприлюднено із наданням загального доступу 03.10.2024. При цьому, в оприлюдненому судовому рішенні наявні як адреса розташування спірного майна, так і його реєстраційний номер, що дозволяє достовірно його ідентифікувати.

Отже, добросовісність дій апелянта при набутті у власність спірного об`єкту на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2024 є досить сумнівною та свідчить про можливі подальші незаконні дії щодо цього майна з метою ускладнити виконання ухваленого судового рішення.

Прокурор зазначає, що відсутність на даний час будь-яких доказів дій апелянта, які могли би підтвердити його наміри здійснити відчуження майна, не спростовує наявності у нього можливості відчужити це майно у будь-який час, якщо не вжити заходи забезпечення позову, що в подальшому може призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів держави в межах даної справи.

Будь-яких доказів в підтвердження обставин, викладених в заяві про забезпечення позову, прокурором не подано.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі № 910/5140/24 позов заступника керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва задоволено частково, а саме:

- скасовано рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 15.08.2014 № 15162071 та здійсненої на його підставі у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.08.2014 державної реєстрації права приватної власності за Аванесовим Григорієм Ігоровичем на нежитлову будівлю літера «А» площею 180 кв.м. по Столичному шосе, 60 у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) з одночасним припиненням прав Аванесова Григорія Ігоровича на таке майно як нерухоме;

- усунуто перешкоди Київській міській раді у користуванні земельною ділянкою площею 0,2201 га по Столичному шосе, 68 (кадастровий номер :182:0028) шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича повернути Київській міській раді указану земельну ділянку з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення тимчасової споруди - павільйону з надання послуг (автомийки) площею 180 кв.м.

Вказане судове рішення вже переглядалось судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ФОП Аванесов Г.І. та постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 залишено без змін.

Вимогами заяви прокурора про забезпечення позову є:

Накласти арешт на нежитлову будівлю літера «А» площею 180 кв.м по Столичному шосе, 60 у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним та приватним виконавцям, Державному підприємству «СЕТАМ», а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття нових розділів щодо на нежитлову будівлю літера «А» площею 180 кв.м. по Столичному шосе, 60 у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Отже, прокурор просить накласти арешт на майно, що на час звернення з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Комерц Девелопмент» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2024 у справі №910/5140/24, належить останньому на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2024, про що внесено відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, тобто після прийняття оскаржуваного рішення суду у даній справі.

Заява прокурора про забезпечення позову на даній стадії апеляційного провадження (оскарження рішення суду першої інстанції не учасником справи), не містить доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів зазначає, що самі лише припущення прокурора не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 ГПК України).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, заява керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва про забезпечення позову у справі №910/5140/24 з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва про забезпечення позову у справі №910/5140/24 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.О. Мальченко

О.М. Сибіга