РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.01.2026Справа № 44/484-б (910/12267/25)
За позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича

до 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його керівника та учасника у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства

у справі №44/484-б

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Українатрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль"

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Помічник (за дорученням судді) Судак С.С.

Представники сторін:

від позивача - Горьовий В.В.,

відповідач-1 - Січевой В.В.,

від відповідача-1, 2 - Клечановський І.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 44/484-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль".

До Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича про покладення субсидіарної за зобов`язаннями боржника на його керівника та учасника боржника у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, зокрема на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зокрема, заявник просить суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" у розмірі 23 175 188,05 грн. у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до висновків Верховного Суду, зроблених у постанові №911/3554/17 (911/401/21) від 20.10.2022 визначено, що заява ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на особу винну у доведенні до банкрутства боржника розглядається за правилами ГПК України у межах справи про банкрутство в порядку, визначеному ст. 7 КУзПБ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2025 позовну заяву залишено без руху.

09.10.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли докази усунення недоліків, встановлених в ухвалі суду від 03.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 28.11.2025.

21.11.2025 до Господарського сулу міста Києва надійшла копія реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль".

27.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-1 про відкладення судового засідання.

28.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 відкладено судове засідання на 19.12.2025.

16.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив представника відповідачів-1, 2 на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2025 відкладено судове засідання на 23.01.2026.

У судове засідання, призначене на 23.01.2026, з`явилися представник позивача, відповідач-1 та представник відповідачів-1, 2.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява ліквідатора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2024 по справі № 44/484-б призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 149 від 18.02.2013).

Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» під час виконання свої повноважень встановлено недостатність майна для погашення визнаних судом вимог кредиторів (непогашеною лишається кредиторська заборгованість боржника в розмірі 23 175 188,05 грн.). Зазначені обставини, на думку позивача, є підставою для застосування ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства і покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута на керівника та учасника боржника.

23.06.2004 року зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» (, адреса: вул. Жмеринська, 1, м. Київ, 03148) (далі - ТОВ «Компанія «Вертикаль» або боржник), про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 1 000424.

Учасниками товариства були: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт: НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 10.10.1997р.; РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) - частка у статутному капіталі Товариства становить 10 250,00 грн., що еквівалентно 50%; ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 11.01.2000 р.; РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) - частка у статутному капіталі Товариства становить 10 250,00 грн., що еквівалентно 50%.

09.07.2008 року зборами кредиторів прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу Товариства, та 17.07.2008 року проведені відповідні реєстраційні зміни в реєстрі юридичних осіб. Номер реєстраційного запису: 5000424.

Учасниками товариства були: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт: НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 10.10.1997р.; РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) - частка у статутному капіталі Товариства становить 260 250,00 грн., що еквівалентно 50%; ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 11.01.2000 р.; РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) - частка у статутному капіталі Товариства становить 260 250,00 грн., що еквівалентно 50%.

04.12.2009 року здійснено державну реєстрації змін до складу учасників ТОВ «Компанія Вертикаль», де відповідно до Протоколу № 51 від 01.09.2009 року, виключено зі складу засновників ОСОБА_2 . Номер реєстраційного запису: 7000424.

Єдиним учасником товариства став ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт: НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 10.10.1997р.; РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ). - частка у статутному капіталі Товариства становить 520 500,00 грн., що еквівалентно 100%.

04.08.2010 року здійснено державну реєстрації змін до складу учасників ТОВ «Компанія Вертикаль», де відповідно до Протоколу № 01/07 від 29.07.2010 року здійснено заміну єдиного учасника Товариства з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 . Номер реєстраційного запису: 2000424.

Єдиним учасником товариства став ОСОБА_3 (паспорт: НОМЕР_5 виданий Ірпінським МВГУМВС України в Київській області 11.02.2009 року; РНОКПП: НОМЕР_6 ; місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) - частка у статутному капіталі Товариства становить 520 500,00 грн., що еквівалентно 100%.

25.08.2010 року ухвалою господарського суду м. Києва порушено провадження у справі №44/484-б про банкрутство ТОВ «Компанія Вертикаль».

Ліквідатором визначено Січевого В.В. та ОСОБА_2 особами, винними у доведенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» до банкрутства, в обгрунтування чого ліквідатором наведено наступні аргументи.

Між АКБ «ФОРУМ» та ТОВ «Компанія Вертикаль» було укладено кредитний договір № 48/06/00-KL від 02.03.2006 року.

Пунктом 1.1. Кредитного договору встановлено розмір позики, що становить 30 млн. грн.

Додатковим договором від 23.07.2007 року продовжено строк кредитування до 22.07.2008 року.

Додатковим договором від 21.07.2009 року зміни в кредитний договір, та зменшено розмір позики до 16,9 млн. Строк кредитування встановлено до 20.07.2010 року. Встановлено строк для погашення прострочених відсотків за користування.

Додатковим договором від 18.11.2009 року внесено зміни в кредитний договір, та зменшено розмір позики до 16 млн.

24.07.2006 року між сторонами укладено Договір застави, яким передано у заставу АКБ «Форум» майно Банкрута, а саме: «товари в обороті» в кількості 156 найменувань, вартістю 6 775 084,00 грн.

21.07.2009 року сторонами укладено Додатковий договір до договору застави, предметом застави за яким є «товари в обороті» в кількості 195 найменувань, оціночна вартість 8 576 346,00 грн.

29.08.2008 року сторонами укладено Договір застави рухомого майна, що складається з 6 (шести) одиниць транспортних засобів, оціночна вартість 586 980,76 грн.

15.12.2008 року сторонами укладено Договір застави двох транспортних засобів, оціночна вартість 329 731,24 грн.

02.12.2009 року сторонами укладено Договір іпотеки, яким у забезпечення виконання кредитного договору ТОВ «Компанія Вертикаль» передано майнові права на нерухоме майно, а саме: квартира № 95, АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 .

25.05.2009 року між Відкритим акціонерним банком «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» було укладеного Кредитний договір № 37/09/KL.

Відповідно до п. 1.1. Договору, банк надав позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії в сумі 1 800 000,00 доларів США.

Відповідно до п. 1.2. Договору, кредитні кошти надано строком до 25.05.2010 року.

25.05.2010 року до кредитного договору укладено додаткову угоду, якою змінено графік повернення кредитних кошті, встановлено кінцеву дату 30.07.2010 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, сторони уклали договір іпотеки від 27.05.2009 року, яким передано в забезпечення вимог банку квартиру № 1 в будинку № 2-В, за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., сщ/рада Козинська, «Сосновий бір» ТІЗ.

17.06.2010 року між сторона укладено додатковий договір про внесення змін до договору іпотеки, яким змінено строк розрахунків за кредитним договором.

12.07.2010 року між сторонами укладено додатковий договір до іпотечного договору, яким здійснено переоцінку предмету іпотеки, а саме, квартиру № 1 в будинку № 2-В, за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., сщ/рада Козинська, «Сосновий бір» ТІЗ та доповнено предмет іпотеки земельною ділянкою, кадастровий номер: :2.

15.07.2010 року між сторонами укладено іпотечний договір, відповідно якого, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з ПАТ «Златобанк», Банкрут передав у забезпечення земельну ділянку, кадастровий номер :05:002:0171.

13.01.2006 року між ТОВ «Компанія Вертикаль» та ТОВ «Еверест Плюс» було укладено договір пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку № 42/Е, відповідно до умов якого ТОВ «Компанія Вертикаль» надає ТОВ «Еверест плюс» грошові кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві житлового будинку, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька, буд. 1 у встановленому договором розмірі і порядку, а ТОВ «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» використовує надані ТОВ «Компанія Вертикаль» грошові кошти для будівництва житлових приміщень і передає ТОВ «Компанія Вертикаль» після завершення будівництва частину об`єкту будівництва - житлове приміщення, визначене п. 1.2 договору, а саме секція 1, квартира 105, загальною площею 90,38 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька 1.

Довідкою про 100% фінансування від 19.05.2009 року згідно договору №42/Е 13.01.2006 року, ТОВ «Компанія Вертикаль» надала ТОВ «Еверест Плюс» грошові зобов`язання у вигляді простих векселів у розмірі 100 % від вартості загальної площі об`єктів фінансування (квартири), 473812,63 грн. - квартира 105, загальною площею 90,38 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька 1.

В подальшому майнові права на квартиру були передані в іпотеку ПАТ «Банк Форум», що підтверджується договором іпотеки від 22.10.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А., зареєстрованим в реєстрі за №2942.

Крім того, 12.01.2006 року між ТОВ «Компанія Вертикаль» та ТОВ «Еверест Плюс» було укладено договір пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку № 36/Е, відповідно до умов якого ТОВ «Компанія Вертикаль» надає ТОВ «Еверест плюс» грошові кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві житлового будинку, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька, буд. 1 у встановленому договором розмірі і порядку, а ТОВ «Еверест Плюс» використовує надані ТОВ «Компанія Вертикаль» грошові кошти для будівництва житлових приміщень і передає ТОВ «Компанія Вертикаль» після завершення будівництва частину об`єкту будівництва - житлове приміщення, визначене п. 1.2 договору, а саме секція 1, квартира 95, загальною площею 90,38 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька 1.

Довідкою про 100% фінансування від 19.05.2009 року згідно договору №36/Е 12.01.2006 року, ТОВ «Компанія Вертикаль» надала ТОВ «Еверест Плюс» грошові зобов`язання у вигляді простих векселів у розмірі 100 % від вартості загальної площі об`єктів фінансування (квартири), 473 812,63 грн. - квартира 95, загальною площею 90,38 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька 1.

В подальшому майнові права на квартиру були передані в іпотеку ПАТ «Банк Форум», що підтверджується договором іпотеки від 22.10.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А., зареєстрованим в реєстрі за №2942.

Також, 12.01.2006 року між ТОВ «Компанія Вертикаль» та ТОВ «Еверест Плюс» було укладено договір пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку № 37/Е, відповідно до умов якого ТОВ «Компанія Вертикаль» надає ТОВ «Еверест плюс» грошові кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві житлового будинку, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька, буд. 1 у встановленому договором розмірі і порядку, а ТОВ «Еверест Плюс» використовує надані ТОВ «Компанія Вертикаль» грошові кошти для будівництва житлових приміщень і передає ТОВ «Компанія Вертикаль» після завершення будівництва частину об`єкту будівництва - житлове приміщення, визначене п. 1.2 договору, а саме секція 1, квартира 100, загальною площею 90,38 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька 1.

Довідкою про 100% фінансування від 19.05.2009 року згідно договору №37/Е 12.01.2006 року, ТОВ «Компанія Вертикаль» надала ТОВ «Еверест Плюс» грошові зобов`язання у вигляді простих векселів у розмірі 100 % від вартості загальної площі об`єктів фінансування (квартири), 473812,63 грн. - квартира АДРЕСА_8 .

В подальшому майнові права на квартиру були передані в іпотеку ПАТ «Банк Форум», що підтверджується договором іпотеки від 22.10.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А., зареєстрованим в реєстрі за №2942.

Проте дані об`єкти нерухомого майна так і не були введені в експлуатацію та не передані ТОВ «Компанія Вертикаль», чим було завдано як боржнику так і кредиторам фінансових збитків.

Досліджуючи матеріали справи, ліквідатор дійшов висновку, що житлова будівля, в якій Банкрут придбав квартири АДРЕСА_9 , 100 та 105 за адресою м. Київ, вул. Лохвицька 1 не існує, такий будинок не був введений в експлуатацію, натомість з обставин встановлених Рішенням у справі № 755/4045/16-ц вбачається, що ТОВ «Еверест Плюс» введено в експлуатацію новобудову за адресою м. Київ, Харківське Шосе 17-А, що фактично є одним і тим же будинком.

Також, як вбачається з Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.07.2016 року, майнові права на квартири які належать банкруту діями ТОВ «Еверест Плюс» були відступлені третім особам, хоча фактично напередодні укладення договорів купівлі-продажу майнових прав з третіми особами, ТОВ «Еверест Плюс» надсилає Банкруту листи з повідомленням про готовність об`єктів нерухомості та необхідність доплати вартості через збільшення розміру квартир, та знову ж таки ТОВ «Еверест Плюс» зазначає про закінчення будівельних робіт на об`єкті за адресою АДРЕСА_10 , як виявилось пізніше неіснуючим об`єктом нерухомого майна.

В подальшому, майнові права на квартири АДРЕСА_9 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 були реалізовані на аукціоні, за вартість в розмірі 592,27 грн. за кожен неіснуючий об`єкт нерухомого майна.

Між ТОВ «Компанія Веритикаль» та ПрАТ «ХК «Київміськбуд» було укладено ряд договорів купівлі продажу майнових прав, а саме:

- № 16-317/К33 від 23.04.2009 року про придбання майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_11 ;

- № 16-318/К34 від 23.04.2009 року про придбання майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_12 ;

- № 16-162/Б116 від 23.03.2009 року про придбання майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_13 ;

- № 16-161/Б115 від 20.03.2009 року про придбання майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_14 ;

- № 16-163/БК117 від 08.07.2009 року про придбання майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_15 ;

- № 16-320/К35 від 23.04.2009 року про придбання майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_16 ;

В подальшому право власності на вказані квартири за ТОВ «Компанія Вертикаль» не оформлено, а згідно листа ПрАТ «ХК «Київміськбуд», вказані майнові права відступлені (продані) третім особам, за якими в подальшому свідоцтво про право власності, а саме:

- майнові права на квартиру АДРЕСА_17 відступлені на підставі Договору про відступлення права вимоги № 16-162/У96 від 28.08.2009 року;

- майнові права на квартиру АДРЕСА_18 відступлені на підставі Договору про відступлення права вимоги № 16-163/У135 від 29.09.2009 року;

- майнові права на квартиру АДРЕСА_19 відступлені на підставі Договору про відступлення права вимоги № 16-161/У131 від 29.09.2009 року;

- майнові права на квартиру АДРЕСА_20 відступлені на підставі Договору про відступлення права вимоги № 16-318/У118 від 15.09.2009 року;

- майнові права на квартиру АДРЕСА_21 відступлені на підставі Договору про відступлення права вимоги № 16-317/У112 від 08.09.2009 року;

- майнові права на квартиру АДРЕСА_22 відступлені на підставі Договору про відступлення права вимоги № 16-320/У91 від 19.08.2009 року.

Ліквідатором виявлено, що вказані квартири належать фізичним особами ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ).

З огляду на викладене, ліквідатором зазначено, що банкрутом придбано право власності на шість об`єктів нерухомого майна, які відразу ж були передані третім особам на підставі договорів про купівлю-продаж майнових прав та/або договорів про відступлення права вимоги на користь третіх осіб. При цьому, як зазначає арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф., зазначені правочини (документація) ліквідатору передані не були.

У результаті відступлення прав вимоги на рахунки боржника надійшло 4 199 000,00 грн., однак, за рахунок вказаних коштів погашення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» не відбулося.

Ліквідатор вказує, що за період з 01.10.2009 року по 04.08.2010 року (дата проведення державної реєстрації зміни учасника (засновника)), зазначені грошові кошти були перераховані на різні юридичні особи, що в результаті не призвело до покрашення фінансово-господарського стану банкрута, що, на думку ліквідатора арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., свідчить або про фіктивність (безтоварність) операцій або про неналежне розпорядження та управління майном боржника.

За договором застави від 29.08.2008 року, який зареєстровано в реєстрі за №4532 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсником С.А., транспортні засоби ЗИЛ 5301, 2000 р.в., сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_7 ; ЗИЛ 5301, 2000 р.в., сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_8 ; МАЗ 543205, 2008 р.в., білого кольору, ДНЗ НОМЕР_9 було передано в заставу ПАТ «Банк Форум».

22.07.2010 року між ТОВ «Компанія Вертикаль» в особі директора ОСОБА_1 та ОСОБА_10 укладено договір купівлі - продажу за №22/07. Згідно умов даного договору ТОВ «Компанія Вертикаль» продає: ЗИЛ 5301, 2000 р.в., сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_7 та ЗИЛ 5301, 2000 р.в., сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_8 покупцю ОСОБА_10 за ціною 28 800,00 гривень.

Дані автомобілі перебували, на підставі Договору застави від 29.08.2008 року зареєстрованому в реєстрі за №4532, в заставі ПАТ «Банк Форум». На момент призначення арбітражного керуючого Пилипенко М.М. ліквідатором ТОВ «Компанія Вертикаль» не містилися в Державному реєстрі обтяжень рухомого.

Вказані обставини, на переконання ліквідатора, свідчать про те, що шляхом введення в оману кредитора, посадові особи Банкрута з недостовірними документами зняли заборону на відчуження майна та продали його третім особам.

27.03.2009 року ТОВ «Компанія Вертикаль» на підставі довідки рахунку від 27.03.2009 року серії ДДР № 891765 перереєструвало транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 550 чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_10 на ОСОБА_11 , а з 03.11.2009 - транспортний засіб перереєстровано на ОСОБА_12 , що має сімейні зв`язки із засновниками та керівником банкрута.

Як вбачається із банківських виписок по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль», вказаний транспортний засіб було придбано в 2008 році за суму коштів у розмірі 846 000,00 грн., а відчужено за 636 090,00 грн., що свідчить про те, що внаслідок його відчуження боржник втратив понад 200 000,00 грн. При цьому, зазначений автомобіль у подальшому був перереєстрований на пов`язану родинними зв`язками з відповідачами особу.

Крім того, ліквідатором зазначено, що під час дослідження банківських виписок по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. виявлено ряд підозрілих транзакції (виведення коштів) на пов`язану юридичну особу.

Так, згідно з відомостями з ЄДРПОУ щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузня «Старий майстер» () власником та кінцевим бенефіціарним власником є ОСОБА_2 , а керівником - ОСОБА_13 .

За період здійснення банкрутом господарської діяльності між ТОВ «Компанія Вертикаль» та ТОВ «Кузня «Старий майстер» здійснено перерахування грошових коштів на суму: 3 172 965,71 грн., з яких Банкрутом сплачено «Орендну плату» на суму 682 348,75 грн., призначення платежів - «Сплата за оренду офісного павільйону згідно дог. №01/11 від 01.11.07».

Зміст транзакцій:

- 03.06.2010 перерахування з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузня «Старий майстер» грошових коштів у розмірі 76 000,00 грн. (призначення платежу - сплата за оренду офісного павільйону згідно до. № 01/11 від 01.11.07);

- 03.06.2010 перерахування з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузня «Старий майстер» на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» грошових коштів у розмірі 76 000,00 грн. (призначення платежу - часткова сплата боргу за металопрокат по дог. № 12 від 23.05.08).

Зазначені обставини, на переконання ліквідатора, свідчать про сплату боржником на користь пов`язаної особи грошових коштів (орендна плата за офіс), за рахунок яких така пов`язана особа погашає свою кредиторську заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль».

При цьому, ліквідатором зазначено, що за результатами аналізу відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. виявлено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кузня «Старий майстер» не зареєстровано будь-якого нерухомого майна, яке б могло здаватися товариством в оренду.

З огляду на викладене, на думку ліквідатора, вказаний правочин, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» із пов`язаною особою, містить ознаки фраудаторності та в цілому був укладений на шкоду боржнику та кредиторам.

Наведені обставини, на переконання позивача, доводять неналежне виконання посадовими особами боржника ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) своїх обов`язків, що призвело до погіршення фінансового становища Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль». Ліквідатором зазначено, що вказаними особами також вчинено ряд правочинів із заінтересованими особами, які мають ознаки фраудаторних, спрямованих на виведення грошових коштів боржника на користь пов`язаних осіб. Виведення майна із володіння боржника за участі його посадових осіб та різке припинення господарської діяльності товариства після виходу з його складу учасників відповідача-1 та відповідача-2, на думку ліквідатора, свідчить про спробу вказаних осіб уникнути виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» перед кредиторами товариства.

Заперечуючи проти доводів ліквідатора, викладеній у поданій заяві, відповідачами-1, 2 (далі разом - відповідачі) у відзиві вказано наступне.

По-перше, щодо вчинення керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» дій, які нібито завдали боржнику та кредиторам товариства фінансових збитків.

Так, керівником ТОВ «Компанія Вертикаль» були укладені договори від 13.01.2026 № 42/Е, від 12.01.2006 № 36/Е, від 12.01.2006 № 36/Е пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку, відповідно до яких ТОВ «Компанія Вертикаль» надає ТОВ «Еверест плюс» грошові кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві житлового будинку, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька, буд. 1 у встановленому договором розмірі і порядку, а ТОВ «Еверест Плюс» використовує надані ТОВ «Компанія Вертикаль» грошові кошти для будівництва житлових приміщень і передає ТОВ «Компанія Вертикаль» після завершення будівництва частину об`єкту будівництва -житлове приміщення, визначене п. 1.2 договору.

Відповідачами зазначено, що дані об`єкти нерухомого майна так і не були введені в експлуатацію забудовником ТОВ «Еверест Плюс», однак вказані обставини не залежать від волі відповідачів та не могли бути їм відомі під час укладання договорів та виконання своїх зобов`язань за ними.

Крім того, між ТОВ «Компанія Веритикаль» та ПрАТ «ХК «Київміськбуд» було укладено ряд договорів купівлі-продажу майнових прав № 16-317/К33 від 23.04.2009, № 16-318/К34 від 23.04.2009, № 16-162/Б116 від 23.03.2009, № 16-161/Б115 від 20.03.2009, № 16-163/БК117 від 08.07.2009, № 16-320/ К35 від 23.04.2009, про придбання майнових прав на квартири за будівельною адресою житловий будинок на ділянці16-Б в 2 мікрорайоні житлового масиву «Позняки» у місті Києві.

В подальшому право власності на вказані квартири за ТОВ «Компанія Вертикаль» не оформлено, а згідно листа ПрАТ «ХК «Київміськбуд», вказані майнові права відступлені (продані) третім особам, за якими в подальшому свідоцтво про право власності.

Із зазначених обставин заявником зроблено висновок, що Банкрутом придбано право власності на 6 (шість) об`єктів нерухомого майна, які відразу ж були передані третім особам, договори про купівлю-продаж майнових прав, та/або договори про відступлення права вимоги третім особам.

В результаті відступлення права вимоги, на рахунки боржника надійшло 4 199 000,00 грн., проте за рахунок цих коштів не здійснено погашення вимог кредиторів. Однак, відповідачами зазначено, що згідно з відомостями з банківських виписок по рахункам товариства отримані кошти були перераховані боржником за метал та металеві вироби заводам виробникам (основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» була торгівля металевими виробами).

Крім того, боржником дійсно було укладено Кредитний договір № 37/09/KL від 25.05.2009 з ВАТ «Златобанк», відповідно до п. 1.1 якого банк надав позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії в сумі 1 800 000,00 доларів США.

При цьому, як вбачається із виписки по банківським рахункам ТОВ «Компанія Вертикаль», відкритих у АТ «Златобанк», боржник у період, коли учасником та керівником боржника був ОСОБА_1 , купував валюту у АТ «Златобанк» для погашення валютного кредиту. Так, з листопада 2009 по липень 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» сплатило АТ «Златобанк» тіло кредиту у сумі 363 000 доларів США та лише за листопад - грудень 2009 року було сплачено більше 64 тис. доларів США процентів за кредитним договором.

З огляду на викладене, на думку відповідачів, вказаними обставинами спростовуються протилежні доводи ліквідатора арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. щодо того, що отримані боржником кошти внаслідок тих чи інших господарських операцій не спрямовувалися не погашення кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль».

По-третє, як вбачається із банківських виписок по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль», грошові кошти в сумі 28 800,00 грн., отримані боржником від ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу № 22/07 від 22.07.2010 за продаж автомобіля ЗИЛ 5301, 2000 р.в., сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_7 та ЗИЛ 5301, 2000 р.в., сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_8 , який перебував у заставі ПАТ «Банк Форум», у той же день були перераховані на рахунок кредитора ПАТ «Банк Форум», що спростовує аргументи ліквідатора стосовно незаконного відчуження товариством заставного майна та спрямування отриманих від такого відчуження коштів не в рахунок погашення кредиторської заборгованості.

По-четверте, на думку відповідачів, ліквідатором не доведено ознак фраудаторності правочину з відчуження транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ S 550 чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_10 . Так, ставлячи під сумнів ціну відчуження зазначеного автомобіля (636 090,00 грн.), ліквідатором не надано будь-яких підтверджень його вартості станом на момент його відчуження 27.03.2009 року. Крім того, ліквідатором не доведено причинно-наслідкового зв`язку між відчуженням транспортного засобу та стійкою неплатоспроможністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль».

По-п`яте, відповідачі вказують, що позивачем не доведено та не обгрунтовано здійснення ряду підозрілих транзакцій з пов`язаною юридичною особою. Щодо господарських операцій боржника із Товариством з обмеженою відповідальністю «Кузня «Старий майстер» у відзиві зазначено, що у призначенні платежу в частині орендної плати зазначено сплату за оренду офісного павільйону, який міг бути тимчасовою конструкцією (МАФ), право власності на яке станом на 2010 рік не підлягало реєстрації (доводи позивача щодо відсутності у контрагента будь-якого нерухомого майна, зареєстрованого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кузня «Старий майстер» на праві власності).

Враховуючи зазначене, причиною банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль», основним видом діяльності якого була торгівля металевими виробами, на переконання відповідачів, була світова фінансова криза, що мала місце у 2008 - 2009 роках. При цьому, відповідачами вказано, що ліквідатором не наведено та не доведено існування причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (керівником та учасником боржника) та доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» до банкрутства.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 61 КУзПБ, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023р. №2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому КУзПБ.

Суд звертається до висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21) відповідно до яких:

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою статті 215 ГК України. Водночас такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій / бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).

Щодо розміру субсидіарної відповідальності Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21) вказав наступне.

За змістом частини другої статті 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідації цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга статті 47 КУзПБ).

Водночас допускається корегування зазначеного показника в процедурі ліквідації за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя, п`ята статті 59 та частина четверта статті 60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в процедурі ліквідації (частина четверта статті 45 цього Кодексу).

Що ж до такого показника як ліквідаційна маса, то Судова палата зазначила про таке.

Законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.

Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:

- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (пункт 5 частини другої статті 12, частина перша статті 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша статті 63 КУзПБ) та вартість її реалізації / продажу (розділ V КУзПБ) можуть (як правило) відрізняються;

- склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга статті 42, частина перша статті 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абзац третій частини другої статті 61 КУзПБ).

Що ж до вартості ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності, її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації. У цьому висновку суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20), відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою статті 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (стаття 22 ЦК України, пункт 80).

Отже, буквальне прочитання абзаців першого та другого частини другої статті 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами.

Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.

Таким чином, право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі (п. 9.34. постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21)).

Проаналізувавши подану ліквідатором арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. заяву, доводи та аргументи позивача, покладені в обгрунтування наявності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за доведення Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» до банкрутства, суд дійшов висновку, що така заява подана ліквідатором передчасно з огляду на наступне.

Так, ліквідатор у тому числі вказує:

- про укладення боржником правочинів із пов`язаними особами, що мають ознаки фраудаторності;

- про безпідставне виведення грошових коштів на рахунок пов`язаної особи;

- про відчуження майна боржника за заниженими цінами;

- про незаконне відчуження боржником майна, що було предметом застави.

При цьому, ані ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф., якого було призначено ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2024, ані іншими арбітражними керуючими, які виконували повноваження ліквідаторів товариства до призначення арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., не подавалися до господарського суду:

- заяви про визнання недійсними правочинів, укладених Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль», що мають ознаки фраудаторності (на думку заявника), та витребування майна боржника із чужого незаконного володіння;

- заяви про спростування тих чи інших майнових дій боржника;

- заяви про стягнення з третіх осіб (про пов`язаність із боржником яких зазначено ліквідатором) безпідставно отриманих коштів.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи № 44/484-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль», а також справи, що розглядалися в межах справи про банкрутство.

З огляду на викладене, суд зазначає, що обов`язковою передумовою для звернення ліквідатора до господарського суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства на винних осіб є вжиття арбітражним керуючим усієї повноти дій у ліквідаційній процедурі (заходи, визначені у тому числі статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства), чого у даній справі судом встановлено не було.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні ЄСПЛ від 19.12.1997 у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("Benderskiy v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку відмовити ліквідатору арбітражному керуючому Кучаку Ю.Ф. у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» на керівника та учасника боржника у зв`язку з тим, що така заява подана ліквідатором передчасно.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.02.2026

Суддя Д.В. Мандичев