ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4954/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Кочуровської К.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 5 Одеської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю СВЯТА КАТЕРИНА ОДЕСА

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Південний офіс Державної аудиторської служби України

про стягнення 1727348,67грн

за участю представників:

від позивача - Ільїн А.

від відповідача - Семененко В.

від третьої особи - Бойко К.

встановив:

До суду надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 5 Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю СВЯТА КАТЕРИНА ОДЕСА про стягнення 1727348,67грн заборгованості за договором оренди від 01.05.2008 № 6/08.

Ухвалою від 12.12.2025 позов залишено без руху.

Позивач у встановлений строк подав докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 22.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.01.2026.

В засіданні 28.01.2026 оголошено перерву до 18.02.2026.

05.01.2026 відповідач подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, якою просить суд:

1. Призначити судову почеркознавчу експертизу по справі № 916/4954/25.

2. На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

- Чи виконано рукописний текст (підпис) на додатковій угоді №3 від 28 грудня 2023 року до Договору оренди нежитлового приміщення №6/08 від « 01» травня 2008 року у розділі «Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін» Філіпповою Тетяною Валентинівною?

- Чи виконано рукописний текст (підпис) на Акті приймання-передачі нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 11, другий поверх, загальною площею 68,5 кв.м. від « 28» грудня 2023 року у розділі «ЗДАВ» Філіпповою Тетяною Валентинівною?

3. Проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: 65026, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Рішельєвська, будинок 8.

4. Витребувати від Позивача оригінали додаткової угоди №3 від 28 грудня 2023 року до Договору оренди нежитлового приміщення №6/08 від « 01» травня 2008 року та Акту приймання-передачі нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 11, другий поверх, загальною площею 68,5 кв.м. від « 28» грудня 2023 року.

5. Витребувати від Відповідача оригінали документів зі зразками підпису Філіппової Тетяни Валентинівни для проведення експертизи.

6. На час проведення судової експертизи провадження у справі № 916/4954/25 зупинити.

Позивач посилається на те, що Філіппова Т.В. не підписувала додаткову угоду № 3 від 28.12.2023 до договору та акт приймання-передачі від 28.12.2023. При цьому, станом на 28.12.2023 вона не була керівником відповідача, оскільки з 15.11.2023 керівником є Фетісов Д.Л.

Позивач та третя особа заперечують проти призначення експертизи.

Суд розглянув клопотання відповідача про призначення експертизи та відмовив його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідач не був позбавлений можливості провести почеркознавчу експертизу свого колишнього директора Філліпової Т.В. самостійно.

Суд зауважує, що до матеріалів справи позивачем було надано копії додаткової угоди № 3 від 28.12.2023 до договору та акт приймання-передачі від 28.12.2023, які підписано сторонами і скріплено печатками.

Верховний Суд в постановах від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17, від 05.12.2018 у справі № 915/878/16, зазначив, що, встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

Відповідач не надав суду доказів того, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

На думку суду, наявні у справі документи дозволяють встановити обставини по справі без спеціальних знань і не потребують проведення судової експертизи.

Необгрунтоване призначення експертного дослідження може призвести до затягування розгляду справи та порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод й наступних унормувань.

Крім того, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 1 Закону України Про судову експертизу судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Як передбачено абз. 2 п. 2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи від 23.03.2012 № 4 (далі - Постанова № 4) судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

А за положеннями п. 5 Постанови № 4 питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 26.07.2018 у справі "Вартая проти Грузії" зазначив, що учасникові судочинства повинна бути дана можливість представити свою справу в умовах, які не призводять до "істотної незручності" порівняно з його опонентом. Право на справедливий судовий розгляд, серед іншого, включає право сторін висловлювати зауваження, які вони вважають такими, що стосуються справи. Причому це повинне бути не ілюзорне, а практичне й ефективне право. Таким воно може вважатися тільки в тому випадку, якщо суд фактично "чує" сторону, тобто її твердження належним чином аналізує.

Згідно ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 73 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем до матеріалів справи долучено докази на підтвердження підстав позову, які в силу вимог ст. 86 ГПК України мають бути оцінені судом, а результат такої оцінки має бути викладений у мотивувальній частині рішення суду (ст. 238 ГПК України), як і наданим відповідачем, на спростування доводів позивачів, доказам.

Суд зауважує, що згідно абз. 3 п. 2 Постанови № 4 якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19).

Однак, суд не вбачає наявності в матеріалах справи будь-яких взаємно суперечливих доказів, що спонукало б суд призначити експертизу.

Крім того, суд дійшов висновку, що призначення експертизи не з`ясує обставин, що мають значення для справи (входять до предмету доказування у даній справі).

З огляду на викладене, розглянувши клопотання про призначення експертизи, господарський суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки в матеріалах справи містяться докази, яким суд надасть правову оцінку, що не потребує спеціальних знань у іншій сфері. При цьому, суд враховує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування; якщо наявні в матеріалах справи докази є взаємно суперечливими.

Керуючись ст. 99, 120, 234, 235 ГПК України, суд

ухвалив:

1.Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю СВЯТА КАТЕРИНА ОДЕСА про призначення експертизи.

Ухвалу підписано 18.02.2026. Ухвала набрала законної сили 18.02.2026 та не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Суддя В.В. Литвинова