20.02.2026Справа № 910/9701/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_1
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА"
про визнання недійсними рішень загальних зборів
без повідомлення (виклику) учасників справи
Суть та рух справи:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА", у якому просить суд визнати недійними з моменту прийняття всі рішення загальних зборів відповідача, які відбулися 03.05.2025, та які оформлені протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" від 27.06.2025 № 3-25, який підписано ОСОБА_2 , як головою зборів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.09.2025.
Ухвалою від 25.09.2025 (з урахуванням ухвали від 30.09.2025 про виправлення описки) Господарський суд міста Києва клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнив частково; витребував в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" копії всіх листків письмового опитування співвласників, які взяли участь особисто та/або через представників у голосуванні з питань порядку денного тих загальних зборів, які були проведені 03.05.2025 та рішення щодо яких оформлені протоколом від 27.06.2025; копію Статуту ОСББ "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" в редакції, яка була чинною станом на 03.05.2025; задовольнив клопотання ОСОБА_1 про зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" надати відповіді на питання у формі заяви свідка; зобов`язав Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" у строк до 16.10.2025 надати відповіді питання; відклав підготовче засідання на 06.11.2025.
Ухвалою від 06.11.2025 Господарський суд міста Києва зобов`язав Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" надати суду у строк до 21.11.2025: копії роздрукованих разом із протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису листків письмового опитування співвласників, які взяли участь особисто та/або через представників у голосуванні з питань порядку денного загальних зборів від 03.05.2025 (рішення загальних зборів оформлені протоколом від 27.06.2025), які надані до суду на USB накопичувачі, що долучений до заяви №05/250/02-01 від 16.10.2025, окрім тих, які надані до суду супровідним листом від 15.09.2025; підготовче засідання у справі №910/9701/25 відклав на 04.12.2025.
У підготовчому засіданні 04.12.2025 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.01.2026.
У судовому засіданні 15.01.2026 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про оголошення перерви судового засідання з розгляду справи по суті на 05.02.2026.
Рішенням від 05.02.2026 Господарський суд міста Києва у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

11.02.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (сформована в системі ЕС 10.02.2026).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Оскільки в заяві про ухвалення додаткового рішення відповідачем заявлено лише витрати на правову допомогу, то розгляд зазначеної заяви здійснюється без повідомлення учасників справи.

Позиція Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА".

У заяві про ухвалення додаткового рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 70000,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи копії: договору доручення про надання правничої допомоги № 250 від 28.08.2025, укладеного з АО "Арбітріум Ліберум", додаткової угоди №2 від 30.08.2025 до договору, акту №1/1-032-АКТ від 10.02.2026 про надання професійної правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 28.08.2025, рахунку №1/1-032-РХ від 10.02.2026 та опис виконаних робіт (наданих послуг).

Обставини, встановлені судом. Норми права, які застосував суд, ухвалюючи додаткове рішення. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи.

Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у цьому випадку - витрати на правову допомогу) у разі відмови в позові покладаються на позивача.

У відзиві на позов відповідач повідомив суд, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 40000,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) та докази понесених витрат (договір про надання правничої допомоги, ордер, акт наданих послуг, докази оплати) будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті справи.

Судом встановлено, що докази витрат на професійну правничу допомогу відповідач подав у строки встановлені ч.8 ст.129 ГПК України.

Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).

За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом враховано, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19.

Суд також враховує, що положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв; скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст.129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи копії: договору доручення про надання правничої допомоги № 250 від 28.08.2025, укладеного з АО "Арбітріум Ліберум", додаткової угоди №2 від 30.08.2025 до договору, акту №1/1-032-АКТ від 10.02.2026 про надання професійної правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 28.08.2025, рахунку №1/1-032-РХ від 10.02.2026 та опис виконаних робіт (наданих послуг).

Правову допомогу позивачу у Господарському суді міста Києва надає адвокат Запаскін Максим Романович згідно із ордером серії АІ № 1797951 від 28.08.2025, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № 250 від 28.08.2025.

Відповідно до акту №1/1-032-АКТ від 10.02.2026 про надання професійної правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 28.08.2025 загальна вартість послуг за даним актом складає 70000,00 грн.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.

Оцінивши докази, додані до заяви про стягнення витрат на правову допомогу, виходячи із зазначених вище критеріїв, суд встановив, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.

Так, підготовка та подача заперечень на відповідь на відзив включає в себе вивчення відповіді на відзив, підготовка заперечення на витребування окремих доказів та аналіз клопотання про витребування та долучення доказів є фактично однією і тією ж послугою. Підготовка відповіді на пояснення позивача та письмових спростувань аналізу листків також включають в себе вивчення відповідних документів, які подані позивачем. Крім того, відповідач двічі включив витрати з вивчення одного і того ж клопотання про витребування доказів Обґрунтованим розміром витрат за зазначені послуги суд вважає 8000,00 грн. Відповідач включив в адвокатські послуги витрати з технічної підготовки та роздруківки листків опитування та протоколів у сумі 12000,00 грн, що також є необґрунтовано завищеними, а безпосередні витрати на виготовлення таких копій не входять до витрат на правову допомогу.

Також з огляду на обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, не відповідають критерію розумності їх розміру витрати на подачу клопотання про долучення доказів (24.11.2025), заперечення на пояснення щодо показів свідка, заперечення на клопотання про зобов`язання надіслати копії.

Отже, дослідивши поданий позивачем детальний опис робіт (наданих послуг) та акт про надання професійної правничої допомоги (послуг), суд встановив, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним з реальними витратами, а тому враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, тривалість та кількість судових засідань, в яких приймав участь адвокат, суд дійшов висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача в сумі 34000,00 грн.

В іншій частині заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 118, 119, 123, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" (03061, м. Київ, вул. Шалімова Академіка, буд. 35-А, ідентифікаційний код 41506191) витрати на правову допомогу у сумі 34000,00 грн.

3. В іншій частині заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК МИКИТСЬКА СЛОБОДА" про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено: 20.02.2026.

Суддя С.О. Турчин