УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 927/213/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Киїнської сільської ради

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025

у складі колегії суддів: Михальська Ю.Б. - головуючий, Мальченко А.О., Тищенко А.І.

та на рішення господарського суду Чернігівської області від 28.07.2025

суддя: Фесюра М.В.

у справі № 927/213/25

за позовом фізичної особи-підприємця Нікітенка Володимира Володимировича,

до Киїнської сільської ради

про визнання недійсним правочину щодо одностороннього розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2026, у зв`язку з недотриманням Киїнською сільською радою вимог вимоги пункту 5 частини другої та пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених в ній недоліків.

На виконання ухвали від 16.01.2026 скаржник надіслав до суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги у якій навів підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України. Водночас до заяви в якості доказу сплати судового збору додана платіжна інструкція від 21.01.2026 № 12 про сплату судового збору у сумі 4844,80 грн.

Проте зазначена платіжна інструкція не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством порядку, з огляду на наступне.

Скаржник долучив до заяви копію платіжної інструкції від 21.01.2026 № 12 про сплату судового збору у сумі 4844,80 грн, з якої вбачається, що в графі "призначення платежу" зазначено: судовий збір, за позовом Киїнська сільська рада, на рішен.від 16.12.25 по справ №927/21/25, Верховний суд (касаційний господарський).

Згідно з приписами частин першої та другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Згідно з пунктом 37 розділу ІІ Інструкції платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити обов`язкові реквізити, зокрема "призначення платежу".

Платник заповнює реквізит "призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України (пункт 41 розділу ІІ Інструкції).

Слід зауважити, що на офіційному веб-сайті Верховного Суду (https://supreme.court.gov.ua/supreme/) в розділі "судовий збір" зазначено приклад заповнення графи "Призначення платежу" в платіжному документі. Разом з тим, у графі "Призначення платежу" обов`язково необхідно вказати, зокрема, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Отже, зазначена вище платіжна інструкція не може бути прийнята як належний доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, оскільки у платіжному документі в графі "призначення платежу" вказано номер справи № 927/21/25, тоді як касаційна скарга подається у справі № 927/213/25.

Таким чином, додана скаржником до касаційної скарги платіжна інструкція від 21.01.2026 № 12 про сплату судового збору у сумі 4844,80 грн не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку у справі №927/213/25.

Водночас Суд зазначає, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, зокрема, податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, встановлена Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок).

Цей Порядок розроблено зокрема на виконання статті 7 Закону та визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, зокрема, податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету (пункт 2 розділ І Порядку).

Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку, повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

З огляду на викладене Киїнська сільська рада не усунула недоліків, які були допущені в порушення вимог, встановлених пунктом 2 частини четвертої статті 290 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на те, що недоліки касаційної скарги не усунуто у встановлений судом строк, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги Киїнської сільської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 та на рішення господарського суду Чернігівської області від 28.07.2025 у справі №927/213/25.

Вказане не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже скаржник має право повторно звернутися з касаційною скаргою до Суду у відповідності до вимог ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Киїнської сільської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 та на рішення господарського суду Чернігівської області від 28.07.2025 у справі №927/213/25 повернути без розгляду.

2. Копії цієї ухвали надіслати скаржнику та іншим учасникам справи, додані до скарги матеріали та копію касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець