ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. ХарківСправа № 921/57/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши заяву Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 2269) у сукупності з матеріали справи № 921/57/25

за позовом Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради (47724, Тернопільська область, Тернопільській район, смт Велика Березовиця, вул. Микулинецька, 42; ідент. код 43954548)

до Приватного підприємства "Інтелект-Право2" (61176, місто Харків, вул. Краснодарська, 179-Б, квартира 112; ідент. код 41081133)

про стягнення 109603,20 грн.

за участю представників:

позивача (заявника) не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Відділ освіти Великоберезовицької селищної ради (позивач) звернулась до Господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Інтелект Право 2" (відповідач), в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь пеню та штраф за договором від 07.11.2024 в сумі 109603,20 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.01.2026 року по справі № 921/57/25 позов Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради про стягнення 109603,20 грн задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства "Інтелект-Право2" (61176, місто Харків, вул. Краснодарська, 179-Б, квартира 112; ідент. код 41081133) на користь Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради (47724, Тернопільська область, Тернопільській район, смт Велика Березовиця, вул. Микулинецька, 42; ідент. код 43954548) 19180,56 грн неустойки та 3028,00 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

28.01.2026 Господарським судом Харківської області було зареєстровано заяву за вх. № 2269 Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, згідно з якою заявник просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Приватного підприємства "ІНТЕЛЕКТ-ПРАВО2" на користь Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 466,61 грн, з яких 2466,61 грн становить судовий збір за подання апеляційної скарги. У поданій заяві представник позивача просить розглянути заяву в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 28.01.2025 заяву Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 2269) у справі № 921/57/25 було призначено до розгляду у судовому засіданні на "29" січня 2026 р. о 14:30.

У судове засідання 29.01.2026 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду заяви останні були повідомлені належним чином.

В системі "Електронний суд" представником відповідача 28.01.2026 року сформовано заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, згідно з якими просить залишити без розгляду або відмовити в заяві представника позивача - адвоката Мартищук Л.П. про ухвалення додаткового рішення у справі № 921/57/25 повністю; розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 921/57/25 за заявою позивача провести без участі відповідача по справі.

Розглянувши заяву Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 2269), суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 3 ст. 126 ГПК визначено що з а результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами частини четвертої статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 124 ГПК України також встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Всупереч вказаним вимогам, Відділ освіти Великоберезовицької селищної ради, після залучення до участі у справі адвоката, разом з першою заявою по суті спору не було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми понесених чи очікуваних судових витрат на послуги адвоката таке застереження не вказано й у інших заявах поданих в межах цієї справи.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, положення статті 124 ГПК України не містять імперативних приписів про те, що у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, суд зобов`язаний відмовити у відшкодуванні судових витрат.

Натомість, частиною другою статті 124 ГПК України, передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Тобто, застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.01.2024 р. у справі № 927/885/17 (927/485/19).

Отже, за усталеною практикою Верховного Суду, неподання учасником справи попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат разом з першою заявою по суті спору само по собі не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Водночас суд звертає увагу на наступне: згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою до закінчення судових дебатів.

Судом встановлено, що Відділом освіти Великоберезовицької селищної ради до закінчення судових дебатів у справі не було подано заяву щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, у тому числі, й в усному порядку.

Заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач вперше просив стягнути з відповідача вказані судові витрати, була подана до суду разом з доказами їх понесення 28.01.2026 р., тобто після ухвалення рішення від 22.01.2026 у даній справі. До цього моменту в матеріалах справи були відсутні як докази понесення витрат на професійну правову допомогу позивачем.

При цьому, в постанові від 20.07.2023 року у справі № 904/7108/21, залишаючи без змін рішення суду попередньої інстанції, Верховний Суд зазначив, що потрібно розрізняти наслідки несвоєчасного подання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру. Неподання заяви чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

В силу приписів частин першої та четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчинення нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради про ухвалення додаткового рішення у справі в частині щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат у загальній сумі 2466,61, яка складаються з витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2423,00 грн та сервісного збору за сплату судового збору у сумі 43,61 грн, суд керується наступним.

Частиною 1 ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати в розмірі 2466,61 грн у зв`язку з оплатою судового збору за подачу апеляційної скарги, про що свідчить платіжна квитанція про сплату № 4478-7871-2016-0374 від 26.10.2025 на суму 2466,61 грн (сума судового збору 2423,00 грн та сума сервісного збору 43.61 грн), яка долучена до матеріалів справи.

А отже, керуючись приписами ч. 1 та ч. 9 ст. 129 ГПК України такі витрати заявлені позивачем до стягнення у сумі 2466,61 грн покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради (вх. 2269) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/57/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Інтелект-Право2" (61176, місто Харків, вул. Краснодарська, 179-Б, квартира 112; ідент. код 41081133) на користь Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради (47724, Тернопільська область, Тернопільській район, смт Велика Березовиця, вул. Микулинецька, 42; ідент. код 43954548) 2423,00 грн витрат зі сплати судового збору до суду апеляційної інстанції та 43,61 грн пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне додаткове рішення виготовлено та підписано 09.02.2026 року.

Суддя М.І. Шатерніков