УХВАЛА

м. Київ

05.02.2026Справа № 910/9595/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Невечери С.А., розглянувши

скаргу Приватного акціонерного товариства Акціонерна компанія "Київводоканал"

на дії державного виконавця

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Державного підприємства "Укрспецналадка"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Міністерство оборони України

про стягнення 55775,98 грн

Представники учасників процесу:

від стягувача: Москаленко А.А.

від боржника: не з`явився

від ДВС: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Суть та рух справи.

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства "Укрспецналадка" 55 775,98 грн. з яких: 52 556,55 грн. - кошти на скид стічних вод без умов на скид стічних вод, 652,28 грн. - 3 % річних, 2 567,15 грн. - інфляційні втрати.

Рішенням від 15.08.2017 Господарський суд міста Києва позов задовольнив повністю, стягнув з Державного підприємства "Укрспецналадка" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" грошові кошти за скид стічних вод без умов на скид стічних вод у розмірі 52556,55 грн, 652,28 грн 3% річних, 2567,15 грн інфляційних втрат та 1600,00 грн витрат зі сплати судового збору.

29.09.2017 Господарський суд міста Києва видав відповідний наказ на примусове виконання вказаного рішення.

19.01.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Київводоканал" надійшла скарга на дії державного виконавця від 16.01.2026, відповідно до прохальної частини якої останнє просить суд:

- поновити строк на оскарження постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 12.11.2025 у виконавчому провадженні НОМЕР_3;

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Полісмака Олександра Олександровича з винесення 12.11.2025 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому проваджені НОМЕР_3;

- скасувати постанову від 12.11.2025 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні НОМЕР_3 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.09.2017 у справі №910/9595/17;

- зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Полісмака Олександра Олександровича відновити виконавче провадження НОМЕР_3 та усунити порушення шляхом звернення стягнення боргу на майно боржника.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.01.2026 задовольнив клопотання Приватного акціонерного товариства "Київводоканал" про поновлення строку для подання скарги на дії державного виконавця, поновив Приватному акціонерному товариству "Київводоканал" строк для подання скарги на дії державного виконавця, розгляд скарги призначив на 05.02.2026.

29.01.2026 через систему "Електронний суд" від третьої особи надійшли пояснення щодо скарги.

У судовому засідання 05.02.2026 представник скаржника надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити.

Представники боржника та органу державної виконавчої служби в судове засідання 05.02.2026 не з`явились

У судовому засіданні 05.02.2026 суд проголосив скорочену ухвалу.

Розгляд скарги Приватного акціонерного товариства Акціонерна компанія "Київводоканал" на дії державного виконавця. Висновок суду із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.339-1 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з матеріалами скарги головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмаком О.О. 05.03.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.09.2017 № 910/9595/17.

12.11.2025 головним державним виконавцем Полісмаком О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в постанові про повернення виконавчого документу стягувачу від 12.11.2025 в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 встановлено таке: "Заходи щодо виявлення майна, належного боржникові, виявились безрезультатними, а саме в ході проведення виконавчих дій встановлено: на рахунках у фінансових установах згідно відповіді ДПС України у боржника відсутні кошти для виконання вимог виконавчого документа в повному обсязі; згідно електронної відповіді МВС України на праві власності за боржником транспортні засоби на які можливо звернути стягнення не зареєстровані; згідно акту державного виконавця та за адресою відповідно до виконавчого документу перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником об`єктів нерухомого майна та земельних ділянок на які можливо звернути стягнення не зареєстровано, з урахуванням співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що майно, на яке можливо звернути стягнення не розшукано. Виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу. Відповідно до вимог статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу з правом повторного пред`явлення в межах строків, визначених Законом.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що дії державного виконавця з винесення постанови є неправомірними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки державний виконавець не вжив всіх передбачених чинним законодавством заходів для примусового виконання рішення.

Відповідності до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно із ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відтак, Законом України "Про виконавче провадження" визначено обов`язки виконавця, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Своєчасне та повне виконання рішення суду забезпечується завдяки використанню, зокрема, державним виконавцем повного обсягу повноважень, процесуальних інструментів та сукупності різних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", та які є необхідними для примусового виконання рішення суду.

В той же час, як вбачається з матеріалів скарги та інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутній акт державного виконавця про перевірку майнового стану боржника та неможливості провести стягнення заборгованості за рахунок іншого майна боржника за юридичною адресою боржника.

Крім того, у постанові державний виконавець встановив, що згідно електронної відповіді МВС України на праві власності за боржником транспортні засоби на які можливо звернути стягнення не зареєстровані.

Однак, як вбачається з відповіді Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів №: 255271828 від 05.03.2025, за боржником зареєстровані ГАЗ 3110 д.н.з. НОМЕР_1 та ИЖ 2717 д.н.з. НОМЕР_2 .

В матеріалах скарги відсутні докази винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Згідно з ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, з інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження не вбачається дотримання державним виконавцем приписів ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому проваджені № НОМЕР_3.

Виконавцем не перевірено майновий стан боржника за адресою, вказаною в виконавчому документі та не вжито заходів отримання від керівника боржника відомостей про майно та кошти, в тому числі і щодо місця перебування зареєстрованих транспортних засобів. Також державним виконавцем не були викликані посадові особи боржника з приводу виконавчого провадження, як передбачено ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У даному випадку державний виконавець обмежився направленням одноразово декількох запитів (ДПСУ, МВС, банки) щодо наявності у боржника рахунків в банківських установах та їх стану, транспортних засобів, за наслідками отримання відомостей щодо яких констатував відсутність у боржника майна, за рахунок якого можливим було б виконати судове рішення.

Доказів вчинення виконавцем виконавчих дії для встановлення належності боржнику нерухомого майна, земельних ділянок, матеріали не містять.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (постанова Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14).

Отже, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 державний виконавець не вжив всіх можливих заходів передбачених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" для виконання наказу господарського суду міста Києва від 29.09.2017 у справі № 910/9595/17.

Орган ДВС заперечень або пояснень щодо скарги заявника до суду не надав та уповноважений представник органу ДВС в судове засідання для надання усних пояснень не прибув.

З огляду на викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова суперечить пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підлягає скасуванню, а дії виконавця щодо її винесення є неправомірними.

Також скаржник у скарзі просив зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Полісмака Олександра Олександровича відновити виконавче провадження № НОМЕР_3 та усунити порушення шляхом звернення стягнення боргу на майно боржника.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, до моменту скасування оскаржуваної постанови та отримання державним виконавцем відповідної ухвали суду, з боку державного виконавця не має місця ухилення від вчинення дій щодо відновлення виконавчого провадження. Разом з цим, суд не вбачає необхідності у окремому спонуканні виконавця вчиняти виконавчі дії , оскільки скасування постанови зумовлює такий обов`язок в силу 1, 2, 18 Закону України "Про виконавче провадження". Вимоги скарги в цій частині є передчасними.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтями 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства Акціонерна компанія "Київводоканал" на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Полісмака Олександра Олександровича з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.11.2025 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3.

3. Скасувати постанову від 12.11.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 29.09.2017 у справі № 910/9595/17.

4. В іншій частині скарги відмовити.

5.Ухвала набрала законної сили після її оголошення - 05.02.2026 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 10.02.2026.

Суддя С. О. Турчин