ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2026 р. Справа № 914/653/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Манюка П.Т.,

Суддів: Міліціанова Р.В.,

Рима Т.Я.,

розглянувши заяву представника третьої особи у справі ОСОБА_1 - адвоката Находа Андрія Володимировича про відвід від розгляду справи № 914/653/24 колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Манюка П.Т., суддів: Міліціанова Р.В. та Рима Т.Я.,

у справі № 914/653/24

за апеляційною скаргою: ОСОБА_2 ,

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 (повний текст рішення складено 16.12.2025, суддя Козак І.Б.),

за позовом: ОСОБА_2 ,

до відповідача: Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб»,

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ,

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ,

про визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсним статуту та скасування реєстраційних дій/записів

встановив:

Господарський суд Львівської області за результатами нового розгляду справи № 914/653/24 рішенням від 10.12.2025 у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу від 24.12.2025, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 у справі № 914/653/24 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 задоволено заяву головуючого судді Якімець Г.Г. та членів колегії - суддів Бойко С.М. і Бонк Т.Б. про самовідвід у справі № 914/653/24, справу передано для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 задоволено спільну заяву колегії суддів у складі Кравчук Н.М., Матущака О.І. і Скрипчук О.С. про самовідвід у справі № 914/653/24, справу передано для повторного автоматизованого розподілу.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2026 року справу № 914/653/24 розподілено колегії суддів: Манюку П.Т. (головуючий суддя), Міліціанову Р.В. та Риму Т.Я.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою на рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 у справі № 914/653/24 та витребувано матеріали справи в Господарського суду Львівської області.

У період з 26.01.2026 по 09.02.2026 головуючий у справі суддя Манюк П.Т. перебував у відпустці.

27.01.2026 на адресу апеляційного суду з Господарського суду Львівської області надійшли матеріали справи № 914/653/24.

05.02.2026 через систему Електронний суд від відповідача та третіх осіб надійшли відзиви на апеляційну скаргу.

09.02.2025 через систему Електронний суд від представника третьої особи ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у справі № 914/653/24.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, заявник зазначає, що розгляд справи № 914/653/24 судами здійснюється у період активного корпоративного конфлікту між учасниками Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», в якому вони перебувають і на сьогодні.

Ця справа пов`язана з кримінальним провадженням НАБУ № 000534 від 14.10.2024 щодо корупційних діянь та зловживання впливом за участю суддів Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду. Окремим з яких було повідомлено про підозру. Станом на сьогодні вже є один вирок та щодо інших фігурантів провадження триває (на стадії передачі справи до суду).

Вищевказане, як зазначив заявник, спонукало його до подання вказаної заяви про відвід колегії суддів, адже, на його думку, у нього є об`єктивні підстави вважати, що існують обставини, які можуть впливати на неупередженість та об`єктивність суддів Західного апеляційного господарського суду під час розгляду даної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , зокрема суддів Манюка П.Т. (головуючий суддя), Міліціанова Р.В. та Рима Т.Я. Заявник вказує на існування адміністративної ієрархічної підпорядкованості суддів голові суду, що є фігурантом вказаного кримінального провадження НАБУ, та особистих відносин між суддями, про що відомо Мельнику Д.В., відтак можливий також вплив на неупередженість та об`єктивність колегії суддів головою суду, який виконує адміністративно-розпорядчі функції.

Заявник звертає увагу на наявність при розгляді питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 914/653/24 самовідводів інших колегій суддів Західного апеляційного господарського суду, якими було продемонстровано дотримання публічного гарантування безсторонності суду у справах за участю Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», Дядюшка С.В., Луговського С.В. з огляду на фактичний перебіг відносин між судом та учасниками.

Вказані обставини, на думку заявника, опосередковано вказують на сумніви в неупередженості та незацікавленості колегії у вирішенні даної справи, яка перебуває в їх провадженні. Відтак, заявник вважає, що цю справу повинні розглядати судді, які жодним чином не пов`язані із Західним апеляційним господарським судом, Господарським судом Львівської області та відповідними фігурантами провадження НАБУ.

Колегія суддів, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, зазначає наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями статті 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до положень статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч.1); питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу, суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч.2); якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу, такому судді не може бути заявлений відвід (ч.3); питання про відвід вирішується невідкладно (ч.7); суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи (ч.8); за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11).

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що заявник підставою для відводу вважає п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України (інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, що серед іншого, полягає в усуненні всіх розумних сумнівів сторін та сторонніх осіб щодо безсторонності такого суду.

Стандарт безсторонності судді ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді - як реальної, так і суб`єктивної.

Норми національного права не розкривають змісту нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду в цілях пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення упередженості суду (судді) потребує з`ясування, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів безсторонність суду (судді). При цьому вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду (судді), а позиція зацікавленої у відводі сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи; тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Зокрема, у пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, вказано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Зазначений принцип застосовується таким чином:

- при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів;

- поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів;

- суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах;

- перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу; суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання;

- суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, де передбачено що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Заявник покликається на сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, проте обставини, які він зазначив у заяві, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про наявність упередженості чи заінтересованості складу суду під час розгляду апеляційної скарги у справі № 914/653/24, оскільки члени колегії не мають жодного стосунку до кримінального провадження, про яке зазначає заявник та з урахуванням якого базуються його сумніви щодо неупередженості.

Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 26.10.2020 у справі № 910/3480/20, істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2022 у справі № 916/442/21).

Розглянувши викладені в заяві обґрунтування заявника, судова колегія відхиляє доводи представника Мельника Д.В. про існування адміністративної ієрархічної підпорядкованості та особистих відносин між суддями, як підстави для висновку про упередженість та/чи небезсторонність колегії суддів. Судова колегія вважає, що доводи заявника, які стосуються можливого впливу головою суду, який виконує адміністративно-розпорядчі функції, на неупередженість та об`єктивність колегії суддів, є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки голова суду не наділений повноваженнями щодо впливу на розгляд конкретної справи колегією суддів, що відповідає приписам п. 13 висновку Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) від 10.11.2016 № 19(2016) "Про роль голів судів".

Щодо посилань заявника на наявність при розгляді питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 914/653/24 самовідводів інших колегій суддів Західного апеляційного господарського суду, то колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні цього питання не оцінює зазначені судові рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що не можуть бути підставою для відводу судді тільки припущення про існування обставин, за яких участь судді в розгляді справи виключається.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) судом (суддею) принципу неупередженості, заявнику потрібно навести доводи та надати відповідні докази про наявність зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не виключно, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, незабезпечення (неналежне забезпечення) суддею або складом суду, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав учасників справи тощо).

Іншими словами, відвід суду (судді) має бути вмотивований з наведенням зацікавленою особою аргументів, які підтверджують наявність підстав для відводу (аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 30.10.2024 у справі № 990/39/23).

За перелічених вище обставин, заява представника ОСОБА_1 про відвід фактично зводиться до констатації факту приналежності та входження членів колегії до складу суддів Західного апеляційного господарського суду, проте заявником не підтверджено належними та допустимими доказами необ`єктивного чи упередженого ставлення колегії суддів при розгляді апеляційної скарги у справі.

Колегія суддів вказує на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, повинна навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них.

Таким чином, наведені заявником підстави для відводу колегії суддів у справі № 914/653/24 у складі головуючого судді Манюка П.Т., суддів: Міліціанова Р.В. та Рима Т.Я. є необґрунтованими.

Відповідно до приписів частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за необхідне передати справу на автоматизований розподіл у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу для вирішення питання про відвід іншим складом суду.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ухвалив:

1. Визнати заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Находа Андрія Володимировича про відвід колегії суддів Західного апеляційного господарського суду необгрунтованою.

2. Передати справу № 914/653/24 на автоматизований розподіл для вирішення питання про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Манюка П.Т., суддів: Міліціанова Р.В. та Рима Т.Я. іншим складом суду у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Манюк П.Т.

Судді Міліціанов Р.В.

Рим Т.Я.