ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове забезпечення позову

13.02.2026м. ДніпроСправа № 904/317/26

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Дичко В.О., розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Возрождение" про забезпечення позову у справі № 904/317/26

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Возрождение" (85022, Донецька область, Добропільський район, с. Ганнівка, вул. Комарова, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" (52044, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Слобожанська територіальна громада, с.Василівка, вул. Новослобідська, буд. 10, )

про стягнення 7 916 144,06 гривень

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Возрождение" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" про стягнення 7 916 144,06 грн, у тому числі основного боргу в сумі 2 134 516,80 грн, пені в сумі 5 719 472,35 грн, інфляційних втрат у сумі 38 650,24 грн та 3% річних у сумі 23 504,67 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обгрунтування позову зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" не поставило у визначений строк товар за договором поставки № 2207-1 від 22.07.2025 та не повернуло кошти, сплачені за платіжними інструкціями № 1 від 23.07.2025 у сумі 1 405 800 грн (із ПДВ) та № 2 від 28.07.2025 у сумі 1 118 716,80 грн (із ПДВ) на виконання умов указаного договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.03.2026 о 10:00 год.

11 лютого 2026 року через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Возрождение" просить накласти арешт на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", що знаходяться на всіх відкритих рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", а також на тих рахунках, які будуть відкриті після постановлення ухвали суду про забезпечення позову, в усіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, та на рухоме і нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", у межах суми стягнення 7916144,06 гривень.

В обгрунтування необхідності забезпечення позову позивач указує, що відповідач не виконав зобов`язання з поставки двох партій товару, строк яких сплив 08.09.2025 та 11.09.2025, грошові кошти, отримані як попередню оплату, не повернув.

Крім того, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Возрождение" повідомляє, що Господарським судом Дніпропетровської області розглядались та розглядаються декілька справ, у яких відповідачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", а саме: №№ 904/5994/25 та 904/5999/25, низка справ, у яких відповідачем виступає директор відповідача Шамонов Микита Іванович: №№904/42/26, 904/7266/25, а також цивільні справи №№ 199/9757/25, 199/14169/25, 199/15794/25.

Заявник вважає, що вищенаведені обставини свідчать про систематичне невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" узятих на себе зобов`язань.

Сільськогосподарське товаристо з обмеженою відповідальністю "Возрождение" зазначає, що предметом позову є матеріальні вимоги про стягнення коштів у сумі 7916144,06грн, у тому числі основного боргу в сумі 2 134 516,80 грн, пені в сумі 5 719 472,35 грн, інфляційних втрат у сумі 38 650,24 грн та 3% річних у сумі 23 504,67 гривень. Тому вважає, що співмірним та адекватним заходом забезпечення позову буде накладення арешту на кошти та майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" у межах суми стягнення 7 916 144,06 гривень.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

На підставі ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

У п.п. 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3)співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23, від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23, від 11.12.2023 у справі №904/1934/23 та від 07.11.2024 у справі № 915/538/24.

Також за правовим висновком, викладеним у п. 24 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23.

Як убачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, предметом спору є стягнення 7 916 144,06 грн, у тому числі основного боргу в сумі 2 134 516,80 грн, пені в сумі 5 719 472,35 грн, інфляційних втрат у сумі 38 650,24 грн та 3% річних у сумі 23 504,67 грн за договором поставки товару. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Возрождение" просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на всіх відкритих рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", а також на тих рахунках, які будуть відкриті після постановлення ухвали суду про забезпечення позову, в усіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, та на рухоме і нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", у межах зазначеної суми стягнення (позовних вимог).

Накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми стягнення співвідноситься з предметом позову про стягнення грошових коштів за договором поставки. Крім того, існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Також суд ураховує значну суму заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", що дає підстави вважати, що в разі задоволення позовної заяви можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитись грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивача. За таких обставин вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" у будь-який момент розпорядитись належними йому грошовими коштами) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає достатньо обґрунтованим твердження, що ненакладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми стягнення в розмірі 7916144,06 грн може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Возрождение".

Здійснивши оцінку адекватності обраного заявником заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" у межах суми стягнення в розмірі 7 916 144,06 грн, суд дійшов висновку, що запропонований захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав боржника, оскільки грошові кошти фактично залишаться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", а буде обмежено лише можливість розпоряджатись ними на час розгляду справи в суді.

З огляду на це, суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову відповідає вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття такого заходу.

Щодо вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Возрождение" про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик", суд звертає увагу, що за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відповідь № 2335780 від 13.02.2026) інформація щодо нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" () відсутня, що виключає можливість накладення арешту на належне йому нерухоме майно. Крім того, заявник не надав до суду відомості про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" рухомого майна.

Згідно з ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Наразі суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 86, 136-140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Возрождение" (вх. № 6606/26 від 11.02.2026) про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти в національній валюті України (гривня), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" (52044, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Слобожанська територіальна громада, с.Василівка, вул. Новослобідська, буд. 10, ), які знаходяться на всіх відкритих рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" (52044, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Слобожанська територіальна громада, с.Василівка, вул. Новослобідська, буд. 10, ) та на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" (52044, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Слобожанська територіальна громада, с. Василівка, вул.Новослобідська, буд. 10, ), що будуть відкриті після постановлення ухвали суду про часткове забезпечення позову, в усіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, у межах ціни позову в сумі 7 916 144,06 грн (сім мільйонів дев`ятсот шістнадцять тисяч сто сорок чотири гривні 06 копійок).

3. У задоволенні решти заяви про забезпечення позову - відмовити.

Стягувач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Возрождение" (85022, Донецька область, Добропільський район, с. Ганнівка, вул. Комарова, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Евро-Пластик" (52044, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Слобожанська територіальна громада, с.Василівка, вул. Новослобідська, буд. 10, ).

Ухвала суду про часткове забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її постановлення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою суду законної сили - 13.02.2026.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання становить три роки - до 14.02.2029.

Ухвала суду про часткове забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходу забезпечення позову повністю або частково.

Ухвала суду може бути оскаржена у строк та в порядку, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали суду про часткове забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.О. Дичко