ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2026 р. Справа № 914/491/25

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від прокуратури Винницька Л.М.

від позивача не з`явився

від відповідача (скаржника) Яблокова Л.О. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кушніра Богдана Мироновича від 14 жовтня 2025 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 18 вересня 2025 року (повний текст підписано 29.09.2025), суддя Петрашко М.М.

у справі № 914/491/25

за позовом Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області, м. Золочів, Львівська область

в інтересах держави в особі:

позивача Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, с. Заболотці, Львівська область

до відповідача Фізичної особи-підприємця Кушніра Богдана Мироновича, смт. Олесько, Львівська область

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою

встановив:

24 лютого 2025 року Перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом, заявленим в інтересах держави в особі Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області до відповідача Фізичної особи-підприємця Кушніра Богдана Мироновича про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,01 га з кадастровим номером :06:001:0001, яка знаходиться в селі Підгірці Золочівського району Львівської області, шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Кушніра Богдана Мироновича повернути Заболотцівській територіальній громаді Золочівського району Львівської області в особі Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області вказану земельну ділянку, привівши її у попередній стан, шляхом проведення демонтажу (знесення) розміщених двох тимчасових споруд (торгових приміщень), за власний рахунок.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачем спірною земельною ділянкою, внаслідок розміщення на такій ділянці двох малих архітектурних форм без відповідних документів на таке розміщення та без документів на право користування земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18 вересня 2025 року у справі № 914/491/25 позов задоволено. Суд ухвалив усунути перешкоди у здійсненні Заболотцівською сільською радою Золочівського району Львівської області права користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності площею 0,01 га з кадастровим номером :06:001:0001, яка знаходиться в селі Підгірці Золочівського району Львівської області, шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Кушніра Богдана Мироновича повернути Заболотцівській територіальній громаді Золочівського району Львівської області в особі Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області земельну ділянку комунальної власності площею 0,01 га з кадастровим номером :06:001:0001, яка знаходиться в селі Підгірці Золочівського району Львівської області, привівши її у попередній стан, шляхом проведення демонтажу (знесення) розміщених двох тимчасових споруд (торгових приміщень), за власний рахунок. Здійснено розподіл судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що ФОП Кушнір Б.М. всупереч вимогам договору станом на час розгляду справи не повернув Заболотцівській сільській раді Золочівського району Львівської області земельну ділянку комунальної власності площею 0,01 га з кадастровим номером :06:001:0001 в попередньому стані та продовжує її використовувати поза межами строку дії договору оренди, шляхом незаконного розміщення на такій земельній ділянці двох тимчасових споруд (торгові приміщення) без отримання дозвільних документів. Судом встановлено, що відповідач був орендарем спірної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 20.02.2008 року, який закінчив свою дію, водночас сільською радою відмовлено відповідачу в поновленні терміну дії вказаного договору. Також судом встановлено, що ФОП Кушніром Б.М. на спірній земельній ділянці розміщено дві тимчасові споруди (торгові приміщення) для провадження підприємницької діяльності, поряд з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що Заболотцівською сільською радою Золочівського району Львівської області видавались паспорти прив`язки ТС ФОП Кушнір Б.М. або іншим особам (юридичним або фізичним) на розміщення двох тимчасових споруд на такій ділянці.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Фізична особа-підприємець Кушнір Богдан Миронович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 18 вересня 2025 року у справі № 914/491/25 та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зокрема, зазначає, що відповідач має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк у порядку ст.33 ЗУ «Про оренду землі», зважаючи на те, що ФОП Кушнір Б.М. продовжував користуватись спірною земельною ділянкою на підставі договору оренди від 20.02.2008. Також звертає увагу на те, що позивач протягом 2023 - 2024 років ухвалював рішення про поновлення договору оренди та визнав, що додаткова угода не була підписана і зареєстрована з технічних причин, тому на думку відповідача, додаткова угода, подана разом з заявою від 27.09.2023 у відповідності до ст.33 ЗУ «Про оренду землі» у порядку переважного права на укладення договору оренди на новий строк - 15 років, є укладеною. Також апелянт посилається на Постанову № 634, якою передбачено продовження договорів оренди державного та комунального майна на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців після його припинення чи скасування. Крім цього, наголошує, що судом не досліджено належність спірних тимчасових споруд на праві власності саме відповідачу, а також те, що прокурором не доведено, що позивач Заболотцівська сільська рада не здійснює чи неналежно здійснює захист інтересів держави.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що рішеннями Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 1277 від 20.10.2023 та № 1442 від 04.07.2024 продовжувались терміни дії договору оренди (кожним рішенням продовжено строк дії на 6 місяців), однак, органом місцевого самоврядування з ФОП Кушнір Б.М. додаткові угоди до Договору оренди не укладались та не реєструвались, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Щодо переважного права відповідача на укладення договору зазначає, що у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. При цьому, посилається на рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2025 у справі № 914/3222/24, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 про відмову в задоволенні позову. Водночас, прокурор наголошує, що у відповідача відсутні паспорти прив`язки на дві тимчасові споруди (торгові приміщення) для провадження підприємницької діяльності. Щодо представництва інтересів держави зазначає, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва. Наголошує, що Заболотцівська сільська рада Золочівського району Львівської області, незважаючи на відомості порушення ФОП Кушніром Б.М. вимог чинного законодавства України, які викладено комісією сільської ради в акті обстеження земельних ділянок від 12.12.2024 щодо відсутності у відповідача паспорту прив`язки на тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності та правовстановлюючих документів на земельну ділянку комунальної власності та запиту окружної прокуратури, не здійснено свій обов`язок із захисту інтересів держави, зокрема, не подано до суду відповідну позовну заяву, що свідчить про бездіяльність органу місцевого самоврядування у цій сфері правовідносин та наявність підстав для представництва інтересів держави в суді у порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Судове засідання з розгляду справи апеляційним судом здійснювалося в режимі відеоконференції за клопотанням представника відповідача та на підставі відповідної ухвали суду.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 18 вересня 2025 року у справі № 914/491/25 та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судове засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка представника позивача в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідача (скаржника) та прокурора, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено апеляційним судом та вбачається з матеріалів справи, згідно з інформацією з Державного земельного кадастру від 18.11.2024 земельна ділянка комунальної власності площею 0,01, яка розташована на території Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області в селі Підгірці, сформована як об`єкт цивільних прав із кадастровим номером :06:001:0001, цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, форма власності - комунальна, місце розташування - Львівська область, Золочівський (колишній Бродівський) район, с. Підгірці, вул. Лесі Українки, дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) відсутня.

Вказана земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 20.02.2008 перебувала в оренді Фізичної особи-підприємця Кушніра Б.М. для встановлення та обслуговування тимчасового торгового кіоску.

Згідно з п.2-4 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,01 га для встановлення та обслуговування тимчасового торгового кіоску. На земельній ділянці, яка передається в оренду об`єкти нерухомого майна та інші об`єкти інфраструктури відсутні. Кадастровий номер земельної ділянки :06:001:0001.

Відповідно до п.п.8, 21 Договору останній укладено терміном на 15 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

У п.35 Договору сторони погодили, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

За Актом передачі-прийому земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) в оренду до Договору, ФОП Кушнір Б.М. прийняв в оренду терміном на 15 років земельну ділянку загальною площею 0,01 га для встановлення та обслуговування тимчасового торгового кіоску, що знаходиться в межах с. Підгірці Бродівського (на цей час Золочівського) району Львівської області.

На підставі додаткової угоди від 12.05.2023 до Договору вказана земельна ділянка також перебувала в оренді ФОП Кушніра Б.М. з 12.05.2023 по 12.11.2023 (6 місяців).

Поряд з тим, судом встановлено, що рішеннями Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 1277 від 20.10.2023 «Про поновлення договору оренди землі» та № 1442 від 04.07.2024 «Про поновлення договору оренди землі» термін дії Договору продовжувався (кожним рішенням на строк 6 місяців).

Проте, на підставі вказаних рішень органом місцевого самоврядування з ФОП Кушнір Б.М. додаткові угоди до Договору не укладались та не реєструвались у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 404324521 від 19.11.2024 та № 412567548 від 11.02.2025.

10.09.2024 Золочівською окружною прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено СД ВП №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області. Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено огляд місця події та встановлено, що на території між вул. Лесі Українки та вул. Михайла Грушевського в с. Підгірці Золочівського району Львівської області, поблизу Підгорецького замку, в два ряди розташовано 12 торгових приміщень, а саме: 6 зліва та 6 справа, які на час огляду місця події зачинені, що підтверджується фото-таблицею, долученою до протоколу огляду місця події від 23.09.2024, яка містить 14 фотографій з встановленими торговими приміщеннями №№ 1-12.

Згідно з протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_1 від 09.10.2024, проведеного у згадуваному кримінальному провадженні, встановлено, що останній займається підприємницькою діяльністю з 2001 року та у його власності перебувають два торгові приміщення, що знаходяться в с. Підгірці Золочівського району Львівської області, поблизу Підгорецького замку, в яких Кушнір Б.М. продає сувенірну продукцію, а саме: торгове приміщення № 1 та торгове приміщення № 3, які зазначено у фото-таблиці до протоколу огляду місця події від 23.09.2024, проведеного у кримінальному провадженні №0000034 від 10.09.2024.

23.10.2024 дізнавачем СД ВП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області за участю представника Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області проведено огляд земельної ділянки площею 0,01 га з кадастровим номером :06:001:0001 та встановлено розміщення на такій двох тимчасових споруд (торгові приміщення), які перебувають у володінні Кушніра Б.М. На час проведення огляду дві тимчасові споруди (торгові приміщення) відкриті та з них здійснюється роздрібна торгівля сувенірною продукцією. Біля таких споруд на землі наявна тротуарна плитка двох видів та останні частково огородженні дерев`яним парканом. До протоколу огляду земельної ділянки також складено фото-таблицю.

28.10.2024 року ФОП Кушнір Б.М. звернувся до позивача із заявою на підставі ст.33 ЗУ «Про оренду землі» у порядку переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк - 15 років, разом із проектом додаткової угоди.

Рішенням Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 1503 від 19.11.2024 «Про поновлення договору оренди землі» ФОП Кушніру Б.М. відмовлено в поновлені терміну дії договору оренди землі, зареєстрованому 09.06.2008 на земельну ділянку площею 0,01 га з кадастровим номером :06:001:0001 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: с. Підгірці Золочівського району, у зв`язку з вилученням земельної ділянки для надання її в постійне користування Львівській національній галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького для відновлення історичного ареалу комплексу Підгорецького замку, впорядкування території і визначення необхідної площі земельної ділянки для іншого історико-культурного призначення.

Листом № 02-21-3/1196 від 05.12.2024 Заболотцівська сільська рада повідомила відповідача про те, що додаткова угода до договору оренди від 20.02.2008 року на підставі рішення Заболотцівської сільської ради № 1442 від 04.07.2024 «Про поновлення договору оренди землі» не підписувалась, у зв`язку з тим, що матеріали на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0001 знаходились в Держгеокадастрі на виправленні помилок і попередня додаткова угода не була зареєстрована. Водночас рада повідомила, що рішенням № 1503 від 19.11.2024 відповідачу відмовлено в поновленні терміну дії договору оренди землі від 09.06.2008 року, відтак, користування ним спірною земельною ділянкою є незаконним.

Крім цього, судом встановлено, що Фізична особа-підприємець Кушнір Богдан Миронович звертався до Господарського суду Львівської області з позовом до Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про: - визнання додаткової угоди до договору оренди землі б/н від 20.02.2008 укладеною (в редакції, зазначеній у прохальній частині позову); - визнання незаконним та скасування рішення Заболотцівської сільської ради від 19.11.2024 № 1503 "Про поновлення терміну дії договору оренди землі", яким Кушніру Б.М. відмовлено у поновленні терміну дії договору оренди землі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.06.2025 у справі № 914/3222/24, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 у справі № 914/3222/24, відмовлено в задоволенні позову ФОП Кушніра Б.М. Вказані судові рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 13 січня 2026 року у справі № 914/3222/24. Так, судами у вказаній справі встановлено, що ФОП Кушнір Б.М. та Заболотцівська сільська рада не досягли згоди щодо укладення договору оренди землі на новий строк - 15 років у порядку, передбаченому статтею 33 Закону України "Про оренду землі", що означає припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Водночас, згідно з Актом обстеження земельних ділянок від 12.12.2024 комісією Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області проведено обстеження земельної ділянки комунальної власності площею 0,01 га з кадастровим номером :06:001:0001 в с. Підгірці та встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташовано дві тимчасові споруди (торгові приміщення).

З листа Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 02-21-3/1047 від 05.11.2024 вбачається, що рішення щодо надання дозволів ФОП Кушнір Б.М. або іншим особам (юридичним або фізичним) на встановлення двох тимчасових споруд на спірній земельній ділянці не приймались, рішення щодо погодження місця розташування двох тимчасових споруд на спірній земельній ділянці не приймались, містобудівні умови та обмеження забудови спірної земельної ділянки не видавались, паспорти прив`язки ТС ФОП Кушнір Б.М. або іншим особам (юридичним або фізичним) на розміщення двох тимчасових споруд на спірній земельній ділянці не видавались та рішення щодо демонтажу двох тимчасових споруд, розташованих на спірній земельній ділянці не приймались.

З листа Золочівської районної військової адміністрації Львівської області від 21.11.2024 вбачається, що Відділом містобудування, архітектури, інфраструктури, житлово-комунального господарства та захисту довкілля Золочівської районної державної адміністрації Львівської області у 2015-2021 роках та Відділом містобудування та архітектури Золочівської районної державної адміністрації Львівської області у 2021-2024 роках паспорти прив`язки на тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП Кушніру Б.М. чи іншим особам (фізичним або юридичним) для тимчасового встановлення в с. Підгірці Золочівського району Львівської області не видавались.

У лютому 2025 року Перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області звернувся до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,01 га з кадастровим номером :06:001:0001, яка знаходиться в селі Підгірці Золочівського району Львівської області, шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Кушніра Богдана Мироновича повернути Заболотцівській територіальній громаді Золочівського району Львівської області в особі Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області вказану земельну ділянку, привівши її у попередній стан, шляхом демонтажу (знесення) двох тимчасових споруд (торгових приміщень), за власний рахунок.

Щодо підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області:

Частинами 1, 3 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України).

Слід зазначити, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Звертаючись до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави, в особі Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, прокурор зазначає про необхідність захисту таких, оскільки вказаний орган не вчиняв відповідних дій, спрямованих на захист порушених інтересів держави.

Порушення інтересів держави у спірному випадку полягає у використанні земельної ділянки комунальної власності без правових підстав, а правовідносини, пов`язані з використанням земель державної чи комунальної власності, становлять суспільний інтерес.

Поряд з тим, прокурор зазначає, що Заболотцівською сільською радою Золочівського району Львівської області не вживалися будь-які заходи на усунення таких порушень.

Слід зазначити, що бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову, в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені можливі порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Як вбачається з матеріалів справи (документів, долучених до позовної заяви), прокурор неодноразово звертався до позивача та повідомляв останнього про виявлені порушення та необхідність захисту інтересів держави (зокрема запитами за вих.№ 14.54/05-40-4631вих-24 від 24.10.2024 та за вих.№ 14.54/05-39-58вих-25 від 06.01.2025).

У відповідь на вказані запити Заболотцівська сільська рада Золочівського району Львівської області листом від 05.11.2024 надала інформацію щодо спірної земельної ділянки, а листом від 22.01.2025 року повідомила про те, що не зверталася до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Листом за вих.№ 14.54/05-39-772вих-25 від 18.02.2025 Львівська обласна прокуратура повідомила сільську раду про звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Заболотцівської сільської ради.

З цим позовом прокурор звернувся до місцевого господарського суду 24.02.2025 року.

Відтак, прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав, передбачених статтею 23 ЗУ «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, з огляду на що, судом першої інстанції правомірно прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено спір по суті.

Щодо суті спору:

В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи, що правопорушення є таким, що триває у часі, власник майна може звернутися за захистом свого права протягом всього часу, поки воно триває.

Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним.

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ч.1 ст.13 Конституції України).

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.5 ст.16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст.122 ЗК України).

Статтею 123 ЗК України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 ЗУ «Про оренду землі»).

Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі»).

Згідно з ст.32-2 ЗУ «Про оренду землі» поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України.

На момент виникнення спірних правовідносин щодо укладення договору оренди землі на новий строк були чинними положення Закону України "Про оренду землі" в редакції, що діяла після внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 № 340-IX.

Відповідно до частин 1-5 ст.33 ЗУ "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (ч.9 ст.33 ЗУ «Про оренду землі).

Як встановлено судом вище, рішенням Господарського суду Львівської області від 05.06.2025, залишеним без змін постановами Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 та Верховного Суду від 13 січня 2026 року у справі № 914/3222/24, відмовлено в задоволенні позову ФОП Кушніра Б.М. до Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про: визнання додаткової угоди до договору оренди землі б/н від 20.02.2008 укладеною (в редакції, зазначеній у прохальній частині позову); визнання незаконним та скасування рішення Заболотцівської сільської ради від 19.11.2024 № 1503 "Про поновлення терміну дії договору оренди землі", яким Кушніру Б.М. відмовлено у поновленні терміну дії договору оренди землі.

Судами встановлено, що ФОП Кушнір Б.М. та Заболотцівська сільська рада не досягли згоди щодо укладення договору оренди землі на новий строк - 15 років у порядку, передбаченому статтею 33 Закону України "Про оренду землі", що означає припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Згідно з ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів вважає встановлені судами у справі № 914/3222/24 обставини щодо переважного права ФОП Кушніра Б.М. на укладення договору оренди землі преюдиційними при вирішенні цієї справи, зважаючи на його заперечення проти позову саме з цих підстав.

Доводи скаржника про можливість застосування до спірних правовідносин положень постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" є необґрунтованими, оскільки вона не поширюється на спірні правовідносини щодо оренди земель державної чи комунальної власності.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 1503 від 19.11.2024 Кушніру Б.М. відмовлено в поновлені терміну дії Договору оренди землі, у зв`язку з вилученням земельної ділянки для надання її в постійне користування Львівській національній галереї мистецтв імені Б.Г. Возницького для відновлення історичного ареалу комплексу Підгорецького замку, впорядкування території і визначення необхідної площі земельної ділянки для іншого історико-культурного призначення.

Незважаючи на наведене, зокрема припинення між сторонами орендних правовідносин, доказами, що містяться у матеріалах справи, підтверджується розміщення на спірній земельній ділянці двох тимчасових споруд відповідача, що свідчить про наявність перешкод з боку відповідача у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності.

Так, згідно з ч.2 ст.28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

В силу ч.4 ст.28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

У відповідності до п.п.2.1, 2.30 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки ТС. Розміщення ТС самовільно забороняється.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази наявності у ФОП Кушнір Б.М. паспортів прив`язки тимчасових споруд, які розміщені на спірній земельній ділянці площею 0,01 га кадастровий номер :06:001:0001.

Водночас, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про відсутність доказів приналежності спірних тимчасових споруд саме ФОП Кушніру Б.М., оскільки як вбачається з протоколу допиту ОСОБА_1 в якості свідка від 09.10.2024, останній займається підприємницькою діяльністю з 2001 року та у його власності перебувають два торгові приміщення, що знаходяться в с. Підгірці Золочівського району Львівської області, поблизу Підгорецького замку, в яких він продає сувенірну продукцію, а саме: торгове приміщення № 1 та торгове приміщення № 3, які зазначено у фото-таблиці до протоколу огляду місця події від 23.09.2024, проведеного у кримінальному провадженні №0000034 від 10.09.2024.

Також матеріалами справи підтверджено, що спірна земельна ділянка перебувала у користуванні відповідача саме з метою встановлення та обслуговування тимчасового торгового кіоску (договір оренди 2008 року).

Поряд з тим, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами того, що спірні тимчасові споруди належать іншій особі, а не ФОП Кушніру Б.М.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується те, що відповідач в порушення вимог законодавства використовує спірну земельну ділянку комунальної власності без відповідних на те підстав, розмістивши на такій ділянці дві тимчасові споруди за відсутності паспортів прив`язки тимчасової споруди, чим створює перешкоди власнику (територіальній громаді в особі сільської ради) у раціональному та ефективному використанні земельної ділянки комунальної власності.

З огляду на наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Слід зазначити, що скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено підстав для скасування рішення суду першої інстанції про задоволення позову, відтак, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, слід залишити за апелянтом.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 18 вересня 2025 року у справі № 914/491/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кушніра Богдана Мироновича без задоволення.

Матеріали справи № 914/491/25 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 09 лютого 2026 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.