ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2026 р. Справа№ 927/815/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тищенко А.І.

Кравчука Г.А.

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Чернігівської області

від 27.10.2025

у справі №927/815/25 (суддя В.В. Шморгун)

за позовом: Керівника Корюківської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі

позивача: Сосницької селищної ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунального підприємства "Благоустрій-Сосниця" Сосницької селищної ради

про стягнення 43 164,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Керівник Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сосницької селищної ради звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", в якому прокурор просить стягнути з відповідача до бюджету Сосницької територіальної громади кошти за недопоставлений товар у сумі 43 164,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладених між сторонами договору про закупівлю товарів за державні кошти №СК4/667-Т від 09.09.2024 та договору про закупівлю №СК4/811-Т від 25.10.2024 відповідач передав третій особі талони на паливо для його фактичного відпуску на АЗС. Проте, як зазначає прокурор, третя особа не змогла отримати паливо за талонами за договором про закупівлю товарів за державні кошти №СК4/667-Т від 09.09.2024 на суму 31 493,70 грн та за договором про закупівлю №СК4/811-Т від 25.10.2024 на суму 11 671,00 грн у зв`язку з відсутністю палива на АЗС. Оскільки третя особа сплатила відповідачу кошти за товар, який фактично не отримала, прокурор просить стягнути з відповідача до бюджету Сосницької територіальної громади, з якого здійснювалась фінансування спірної закупівлі, кошти у розмірі 43 164,70 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд входив з того, що прокурор та позивач не підтвердили належними та допустимими доказами порушення відповідачем обов`язку щодо своєчасної передачі товару, який був попередньо оплачений, відмови відповідача від здійснення своїх обов`язків, а отже не довів наявність підстав для повернення коштів у розмірі 43 164,70 грн, що свідчить про відсутність у позивача порушеного права на момент звернення до суду із вимогами щодо стягнення спірних коштів та є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Чернігівська обласна прокуратура звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 27.10.2025 у справі №927/815/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване ріщення ухвалено місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що фіксування працівниками КП "Благоустрій-Сосниця" факту порушення ТОВ "Тенегія" взятих на себе зобов`язань відповідає умовам договору та чинному законодавству. Також апелянт зазначає про помилковість висновків суду щодо ненадання доказів неможливості заправки на інших АЗС, так як АЗС, яка розташована в селищі Сосниця (вул. Корнєва, 75) є єдиною на території Сосницької територіальної громади, у зв`язку з чим у службових записках була відсутня інформація про інші АЗС, де можна використати скретч-картки торгової марки "Авіас".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 апеляційну скаргу у справі №927/815/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2025 у справі №927/815/25. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Витребувано матеріали справи №927/815/25 з Господарського суду Чернігівської області.

18.12.2025 матеріали справи №927/815/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/815/25.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.01.2026, справу №927/815/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тищенко А.І.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в даній справі.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, позов подано прокурором в особі Сосницької селищної ради у зв`язку із невиконанням нею своїх обов`язків щодо захисту інтересів територіальної громади у суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

При цьому орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно із частинами 1, 4 та 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником КП "Благоустрій-Сосниця" є Сосницька селищна рада.

Відповідно до розділу 1, 5 Статуту КП "Благоустрій-Сосниця", затвердженого рішенням Сосницької селищної ради від 14.12.2022, КП "Благоустрій-Сосниця" є суб`єктом господарювання, утвореним у формі комунального підприємства. Засновником (власником) підприємства є територіальна громада в особі Сосницької селищної ради Чернігівської області. Підприємство є одержувачем бюджетних коштів. Майно підприємства є комунальною власністю Сосницької селищної ради і закріплюється за підприємством на праві повного господарського відання. Джерелами формування майна підприємства є, зокрема, кошти, одержані з бюджету селищної ради на виконання програм, затверджених селищною радою.

Згідно з п. 6 Порядку для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Відповідно до статті 22 БК України за обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Пунктом 18 частини першої статті 2 БК України передбачено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Розпорядник нижчого рівня - розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього. (абзац третій пункту 7 Порядку).

Поняття та функції розпорядників бюджетних коштів визначені підпунктом 47 статті 2 БК України, згідно з яким розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я, середньострокових зобов`язань за державними контрактами (договорами) щодо закупівлі озброєння, військової техніки, зброї і боєприпасів та здійснення витрат бюджету.

Бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування (пункти 6, 7 та 8 частини першої статті 2 БК країни).

Абзацами першим та другим пункту 5 Порядку визначено, зокрема, що установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених та погоджених у випадках, передбачених цим Порядком, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання та здійснювати платежі в межах бюджетних асигнувань, установлених затвердженими та погодженими у випадках, передбачених цим Порядком, кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

За змістом абзацу другого пункту 43 Порядку розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

З матеріалів проведення спірних закупівель UA-2024-09-03-000755-а та № UA-2024-10-24-013726-а) вбачається, що джерелом фінансування закупівель є кошти місцевого бюджету.

Отже, КП "Благоустрій-Сосниця" у спірних правовідносинах, які виникли щодо закупівлі палива за Договорами від 09.09.2024 та від 25.10.2024, діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником зазначеного товару в обсязі та в межах видатків, що визначені розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня (висновки КГС ВС, викладені у підпункті 6.49 постанови від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19).

Оскільки засновником КП "Благоустрій-Сосниця" та власником його майна є територіальна громада в особі Сосницької селищної ради, яка фінансує i контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання місцевого бюджету, зокрема законність та ефективність використання комунальним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, відповідно Сосницька селищна рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету.

Зверненню прокурора з даним позовом до суду передувало відповідне листування з Сосницькою селищною радою, з якого вбачається, що відповідний орган був обізнаний про необхідність захисту порушених інтересів держави, проте не здійснив самостійний захист цих інтересів в суді.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, а Сосницькою селищною радою допущено бездіяльність, апеляційний суд приходить до висновку, що вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

03.09.2024 КП "Благоустрій-Сосниця" на вебпорталі публічних закупівель "Prozorro" розміщено оголошення № UA-2024-09-03-000755-а про проведення закупівлі без використання електронної системи - дизельного палива (Євро 5), талон, у кількості 3000 л за кошти місцевого бюджету.

09.09.2024 КП "Благоустрій-Сосниця" Сосницької селищної ради (далі - Замовник) та ТОВ "Тенегія" (далі - Учасник) уклали договір про закупівлю товарів за державні кошти №СК4/667-Т (далі - Договір від 09.09.2024).

За умовами п. 1.1, 1.3 Договору від 09.09.2024 Учасник приймає на себе зобов`язання передати Замовнику у власність дизельне паливо у кількості 3000 літрів на загальну суму 149 970,00 грн з ПДВ (надалі - Товар), а Замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар.

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997.

Згідно з п. 2.1 Договору від 09.09.2024 товар вважається переданим Учасником і прийнятим Замовником по кількості і якості з моменту фактичного отримання Товару згідно з умовами Договору.

Ціна цього Договору становить 149 970,00 грн (п. 3.1 Договору від 09.09.2024).

Оплата Товару здійснюється Замовником шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити Учасника (п. 4.1 Договору від 09.09.2024).

У п. 5.1 Договору від 09.09.2024 визначено строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу.

Згідно з п. 5.2.1, 5.2.2 Договору від 09.09.2024 передача Замовнику товару за цим Договором здійснюється Учасником на АЗС смт Сосниця шляхом заправки транспортних засобів Замовника при пред`явленні довіреними особами Замовника довірчих документів.

Довірчий документ є підставою для видачі (заправки) з АЗС, вказаного у документі об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін за погашеними довірчими документами вважаються виконаними, при цьому Учасник не може передати Замовнику товар іншої марки чи в кількості меншій ніж зазначено документі.

Замовник зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3 Договору від 09.09.2024).

У п. 5.4 Договору від 09.09.2024 сторони погодили, що Учасник не несе ніякої відповідальності у разі неотримання Замовником товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Відповідно до п. 6.2 Договору від 09.09.2024 Замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання Учасником своїх зобов`язань, повідомивши про це його за 5 календарних днів до його розірвання; контролювати поставку товарів у строки, встановлені цим Договором.

Згідно з п. 6.3 Договору від 09.09.2024 Учасник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором.

Цей Договір набирає чинності в день підписання його обома сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині грошових зобов`язань - до повного виконання (п. 9.1 Договору від 09.09.2024).

Відповідно до видаткової накладної №0004/0001844 від 10.09.2024 ТОВ "Тенегія" передало, а КП "Благоустрій-Сосниця" прийняло дизпаливо у кількості 3000 л на загальну суму 149 970,00 грн.

24.09.2024 КП "Благоустрій-Сосниця" сплатило відповідачу кошти за отримане дизпаливо у розмірі 149 970,00 грн, на підтвердження чого надано роздруківку з деталями трансакції.

22.10.2024 КП "Благоустрій-Сосниця" на вебпорталі публічних закупівель "Prozorro" розміщено оголошення № UA-2024-10-24-013726-а про проведення закупівлі без використання електронної системи - бензину А-95 (Євро 5), талон, у кількості 1300 л за кошти місцевого бюджету.

25.10.2024 КП "Благоустрій-Сосниця" Сосницької селищної ради (далі - Покупець) та ТОВ "Тенегія" (далі - Продавець) уклали договір про закупівлю №СК4/811-Т (далі - Договір від 25.10.2024).

За умовами п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору від 25.10.2024 Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Покупця товар у необхідній кількості та належної якості за визначеним предметом: Бензин А-95 (Євро 5), талон, за ЄЗС ДК 021:2015:09130000-9-Нафта і дистиляти, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такий Товар.

Найменування (асортимент), кількість та ціна Товару визначаються у Специфікації Товару (далі - Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами талонами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997.

Джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету (п. 1.5 Договору від 25.10.2024).

Згідно з п. 2.4 Договору від 25.10.2024 термін дії талонів або скретч-карток повинен бути не менше 12 місяців з моменту їх отримання Покупцем з можливістю їх обміну на нові після закінчення терміну дії.

Відповідно до п. 3.2 Договору від 25.10.2024 загальна ціна Договору визначається відповідно до Специфікації Товару (Додаток 1 до Договору) та становить 68 965,00 грн, у тому числі ПДВ 11 494,17 грн.

Розрахунки здійснюються шляхом оплати Покупцем Товару по факту його поставки після пред`явлення Продавцем документів (оформлених відповідно до чинного законодавства України: рахунку, накладних. Розрахунок за поставлений Товар здійснюється протягом 10 робочих днів з дати отримання Покупцем бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок та/або можливості здійснити платежі (п. 4.2 Договору від 25.10.2024).

У п. 5.1 Договору від 25.10.2024 визначено строк (термін) поставки товару - до 31.12.2024 включно.

Згідно з п. 5.2, 5.3 Договору від 25.10.2024 місце поставки товару: поставка талонів або скретч-карток здійснюється одноразово в повному обсязі за адресою: 16100, Чернігівська область, Корюківський район, селище Сосниця, вул. Виноградського, 36.

Поставка товару здійснюється на умовах FCA (в редакції Інкотермс 2010 року) - завантажено в автомобільний транспорт Покупця з резервуарів АЗС Продавця.

При цьому право на отримання Товару Покупець набуває після отримання від Продавця талонів або скретч-карток, що містять інформацію про найменування Продавця, вид, кількість нафтопродуктів, які можна отримати при їх пред`явленні оператору АЗС, а також термін їх дії.

Згідно з п. 5.8 Договору від 25.10.2024 з метою економії та раціонального використання бюджетних коштів АЗС, на яких буде здійснюватися заправка транспортних засобів пальним, повинні бути розташовані на відстані не більше 10 км у радіусі від центру селища Сосниця Корюківського району Чернігівської області.

Відповідно до п. 6.2 Договору від 25.10.2024 Покупець має право достроково розірвати цей договір у разі порушення Продавцем порядку та строків відпуску товару, його кількості та якості, а також при зміні Продавцем в односторонньому порядку умов Договору чи відмови від виконання Договору, повідомивши про це Продавця за 5 робочих днів з дня настання таких підстав.

Згідно з п. 6.3 Договору від 25.10.2024 Продавець зобов`язаний забезпечити відпуск Товару в асортименті, кількості та у строки, встановлені у Договорі.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань за переданий Товар - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1 Договору від 25.10.2024).

У Специфікації (Додаток №1 до Договору від 25.10.2024) зазначено, що поставці підлягає Бензин А-95 (Євро 5), талон, у кількості 1300 л загальною вартістю 68 965,00 грн з ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної №0004/0002194 від 25.10.2024 ТОВ "Тенегія" передало, а КП "Благоустрій-Сосниця" прийняло Бензин А-95 у кількості 1300 л на загальну суму 68 965,00 грн.

29.10.2024 КП "Благоустрій-Сосниця" сплатило відповідачу кошти за отриманий Бензин А-95 у розмірі 68 965,00 грн, на підтвердження чого надано роздруківку з деталями трансакції.

У позовній заяві прокурор зазначає, що КП "Благоустрій-Сосниця" на АЗС відповідача, яка знаходиться за адресою: вул. Корнєва, 75, селище Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, не змогло отримати дизельне паливо у кількості 630 літрів на суму 31 493,70 грн та бензин А-95 у кількості 220 літрів на суму 11 671,00 грн у зв`язку з тим, що вказана АЗС не працювала.

Прокурор надав копії скретч-карток, за якими, за твердженнями прокурора, третя особа не змогла отримати дизельне паливо та бензин А-95, а також копії службових записок б/н, б/д.

У службовій записці б/н, б/д, яка підписана трактористом ОСОБА_2 та головним інженером ОСОБА_3 КП "Благоустрій-Сосниця", зазначено, що 25.12.2024 була здійснена спроба заправки паливно-мастильними матеріалами (дизельним паливом) згідно з договором №СК4/667-Т від 09.09.2024 на заправній станції "Авіас" мережі "ANP" торгівельної точки ТОВ "Тенегія", яка розміщена в селищі Сосниця, вул. Корнєва, 75, але на касі було розміщено оголошення про відсутність палива, хоча представники ТОВ "Тенегія" на робочому місці були присутні.

У службовій записці б/н, б/д, яка підписана т.в.о. заступника начальника ОСОБА_1 та головним інженером ОСОБА_3 КП "Благоустрій-Сосниця", зазначено, що 16.01.2025 була здійснена спроба заправки паливно-мастильними матеріалами (бензином А-95) згідно з договором №СК4/811-Т від 25.10.2024 на заправній станції "Авіас" мережі "ANP" торгівельної точки ТОВ "Тенегія", яка розміщена в селищі Сосниця, вул. Корнєва, 75, але на касі було розміщено оголошення про відсутність палива, хоча представники ТОВ "Тенегія" на робочому місці були присутні.

Також прокурор надав:

- скріншот з сайту компанії "Авіас" за посиланням https://avias.ua/, у якому міститься повідомлення: "Сталася помилка. Не вдається завантажити Карти Google. Докладні технічні відомості можна переглянути на Консолі JavaScript";

- лист Сосницької селищної ради від 30.07.2025 №04-20/852, у якому зазначено, що селищна рада та КП "Благоустрій-Сосниця" неодноразово в телефонному режимі проводили бесіди з головним бухгалтером ТОВ "Тенегія", яка повідомила, що керівництво підприємства перебуває десь за кордоном, на час звернення підприємство не працює, заправки у Чернігівській області не працюють, ПММ в наявності на даний час немає.

Прокурор вважає, що відповідач неналежно виконав свої зобов`язання за Договорами від 09.09.2024 та від 25.10.2024, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 1, 2 статті 712 ЦК України).

У статті 664 ЦК України зазначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вище встановлено судом, за умовами Договорів від 09.09.2024 та від 25.10.2024 відповідач зобов`язався поставити КП "Благоустрій-Сосниця" товар - дизельне паливо у кількості 3000 л та бензин А-95 у кількості 1300 л у формі скретч-карток, за якими здійснюється відпуск палива на АЗС шляхом заправки автомобілів протягом терміну дії таких скретч-карток.

Відповідно до видаткових накладних №0004/0001844 від 10.09.2024 та №0004/0002194 від 25.10.2024 ТОВ "Тенегія" передало, а КП "Благоустрій-Сосниця" прийняло дизпаливо у кількості 3000 л на загальну суму 149 970,00 грн та Бензин А-95 у кількості 1300 л на загальну суму 68 965,00 грн.

Як стверджує прокурор, КП "Благоустрій-Сосниця" не змогло отримати дизельне паливо на АЗС відповідача, яка знаходиться за адресою: вул. Корнєва, 75, селище Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, у кількості 630 літрів на суму 31 493,70 грн та бензин А-95 у кількості 220 літрів на суму 11 671,00 грн у зв`язку з тим, що вказана АЗС не працювала.

На підтвердження неможливості отримати 630 літрів дизельного палива та 220 літрів бензину А-95 прокурор надав службові записки КП "Благоустрій-Сосниця" б/н, б/д, у яких зазначено, що 25.12.2024 була здійснена спроба заправки паливно-мастильними матеріалами (дизельним паливом) згідно з договором №СК4/667-Т від 09.09.2024, а 16.01.2025 була здійснена спроба заправки паливно-мастильними матеріалами (бензином А-95) згідно з договором №СК4/811-Т від 25.10.2024 на заправній станції "Авіас" мережі "ANP" торгівельної точки ТОВ "Тенегія", яка розміщена в селищі Сосниця, вул. Корнєва, 75, але на касі було розміщено оголошення про відсутність палива, хоча представники ТОВ "Тенегія" на робочому місці були присутні.

Тобто зміст вказаних службових записок свідчить, що третя особа не змогла отримати пальне на одній конкретній АЗС та у дві конкретні дати (25.12.2024 - дизельне паливо та 16.01.2025 - бензин А-95) у зв`язку з його відсутністю.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно наголосив, що у Договорах від 09.09.2024 та від 25.10.2024 міститься лише умова про отримання палива на АЗС, яка знаходиться у смт. Сосниця, без зазначення ані назви АЗС, ані саме цієї адреси (вул. Корнєва, 75).

Належних доказів того, що товар мав бути отриманий саме АЗС "Авіас", саме за цією адресою і що в смт. Сосниця знаходиться єдина АЗС, прокурор суду не надав та в матеріалах справи відсутні.

У свою чергу, відсутність дизельного палива та бензину А-95 на АЗС "Авіас" у дві конкретні дати не може свідчити про його відсутність в інші дати, зважаючи на інформацію третьої особи про те, що АЗС не була зачинена, тобто працювала.

Відтак суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що надані прокурором службові записки не є належними доказами, які підтверджують неможливість отримати третьою особою дизельне паливо та бензин А-95 на АЗС Постачальника, у відповідності до умов укладених Договорів від 09.09.2024 та від 25.10.2024.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що сторони в п. 5.3, 5.4 Договору від 09.09.2024 погодили: замовник зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі; Учасник (відповідач) не несе жодної відповідальності у разі неотримання Замовником товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Тобто, сторони, уклавши відповідний договір, самостійно на власний розсуд, керуючись принципом свободи договору, звільнили відповідача від відповідальності у разі неотримання Замовником товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу.

У свою чергу, з наданих прокурором довірчих документів (талонів) вбачається, що останні не містять кінцевого терміну їх використання, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що враховуючи п. 5.3, 5.4 Договору від 09.09.2024, беручи до уваги відсутність вказаного на довірчих документах терміну дії, Замовник не позбавлений можливості отримати пальне на АЗС при пред`явленні відповідних талонів на пальне в будь-який інший день, при його наявності на АЗС.

Крім того, зі змісту ч. 2 ст. 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Частина 2 ст. 670 ЦК України також передбачає обрання покупцем одного з двох альтернативних способів захисту своїх прав у разі якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу: відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Разом з тим, доказів звернення Покупця (КП "Благоустрій-Сосниця") до Продавця (ТОВ "Тенегія") з претензією, листом, телеграмою тощо прокурор суду не надав.

При цьому, суд першої інстанції, відхиляючи наданий прокурором лист Сосницької селищної ради від 30.07.2025 №04-20/852, у якому зазначено, що селищна рада та КП "Благоустрій-Сосниця" неодноразово в телефонному режимі проводили бесіди з головним бухгалтером ТОВ "Тенегія", обгрунтовано вказав, що останній не може бути доказом звернення до відповідача з вимогою про повернення коштів за невикористані талони, оскільки інформація, викладена у цьому листі, не підтверджена жодними належними доказами.

До того ж, місцевий господарський суд вірно зазначив, що не може вважатись пред`явлення Покупцем вимоги до Продавця шляхом пред`явлення цього позову до суду, враховуючи те, що позов поданий прокурором не в особі КП "Благоустрій-Сосниця", а в особі Сосницької селищної ради.

Як вище встановлено судом, прокурор, позивач та третя особа не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення відповідачем зобов`язань з поставки товару в установлений строк, що свідчило б про наявність права вимагати у ТОВ "Тенегія" повернення спірної суми грошових коштів у порядку ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, статті 693 Цивільного кодексу України.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що прокурор та позивач не підтвердили належними та допустимими доказами порушення відповідачем обов`язку щодо своєчасної передачі товару, який був попередньо оплачений, відмови відповідача від здійснення своїх обов`язків, а отже не довів наявність підстав для повернення коштів у розмірі 43 164,70 грн, що свідчить про відсутність у позивача порушеного права на момент звернення до суду із вимогами щодо стягнення спірних коштів та є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

При цьому колегія суддів зазначає, що покладені в основу апеляційної скарги доводи апелянта, фактично дублюють його позицію викладену у позові, та зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, з огляду на що, та враховуючи що апеляційний суд погодився з висновками місцевого господарського суду про відстуність правових підстав для задоволення позову, доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі не спростовують встановлених судом під час розгляду справи обставин.

Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Чернігівської обласної прокуратури.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 27.10.2025 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2025 у справі №927/815/25 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Чернігівську обласну прокуратуру.

Матеріали справи №927/815/25 повернути Господарському суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді А.І. Тищенко

Г.А. Кравчук