ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Справа № 902/30/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Новак С.Я.

за участю представників сторін:

прокурора: Казнодій С.Д.

позивача: не з`явився

відповідача: Руденко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2025р. у справі №902/30/25, ухвалене суддею Шамшуріною М.В., повне рішення складено 30.05.2025р.

за позовом Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо"

про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та стягнення грошових коштів у розмірі 167 347,18 гривень

До Господарського суду Вінницької області 10.01.2025 року надійшла позовна заява №54-97-25 від 08.01.2025 (вх.№31/25 від 10.01.2025) Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради до Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" з такими вимогами:

- визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 12.09.2022 до договору № 93 від 08.07.2022 про закупівлю товару, укладеного між Відділом освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради та Приватним акціонерним товариством "Вінницяоблпаливо";

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на користь Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради грошові кошти в сумі 167 347,18 гривень.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.05.2025р. - позов задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду № 1 від 12.09.2022 до договору № 93 від 08.07.2022 про закупівлю товару, укладеного між Відділом освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради та Приватним акціонерним товариством "Вінницяоблпаливо". Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на користь Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради грошові кошти у розмірі 167 347,18 гривень. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на користь на користь Вінницької обласної прокуратури 6 056,00 гривень судових витрат на сплату судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Вінницяоблпаливо" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Вінницяоблпаливо на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2025 року у справі №902/30/25. Скасувати повністю рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2025 року у справі №902/30/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позову Керівника Немировської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі позивача Відділу осовіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради у задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства Вінницяоблапливо про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товару та стягнення грошових коштів у розмірі 167 347,18 гривень.

Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував їх у Господарського суду Вінницької області.

08.07.2025р. матеріали справи №902/30/25 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на рішення господарського суду Вінницької області від 20.05.25р. у справі №902/30/25 - залишено без руху. Запропоновано Приватному акціонерному товариству "Вінницяоблпаливо" протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги подати опис вкладення у цінний лист, як доказ надсилання апеляційної скарги Немирівській окружній прокуратурі або доказ надсилання апеляційної скарги до його електронного кабінету.

17.07.25р. від Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" надійшло клопотання про усунення недоліків з додатками.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.25р. у справі №902/30/25, розгляд апеляційної скарги призначено на "18" вересня 2025 р. об 10:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

22.08.2025 р. до суду апеляційної інстанції, від Вінницької обласної прокуратури, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2025 у справі №902/30/25 - без змін.

08.09.2025р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 р. заяву представника Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» - Руденко Таїсії Сергіївни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/30/25 задоволено.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 р. зупинено провадження у справі №902/30/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення повного тексту ухваленої постанови.

29.12.2025р. до суду апеляційної інстанції від Немирівської окружної прокуратури надійшла заява про поновлення провадження у справі №902/30/25, яке мотивоване тим, що Великою Палатою Верховного Суду 21.11.2025р. було ухвалено постанову у справі №920/19/24, повний текст якої оприлюднено 15.12.2025р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 р. апеляційне провадження у справі №902/30/25 - поновлено. Розгляд апеляційної скарги призначено на "05" лютого 2026 р. об 11:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2(ВКЗ). Запропоновано сторонам по справі надати апеляційному господарському суду письмові пояснення по справі з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 від 21.11.25р. в строк до 02.02.2026 р.

28.01.2026р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2026 р. заяву представника Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" - Руденко Таїсії Сергіївни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/30/25 - задоволено.

Представник Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2025 року у справі №902/30/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 05.02.2026 р. прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті спору, вважає, що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що додаткова угода №1 від 12.09.2022 до договору закупівлі від 08.07.2022, укладеного між Відділом освіти молоді та спорту Оратівської сільської ради та відповідачем укладена з порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відтак наявні підстави для визнання цієї додаткової угоди недійсною на підставі частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи визнання судом недійсною додаткової угоди №1 від 12.09.2022, підстава для отримання відповідачем коштів у розмірі 167 347,18 гривень відпала, отже такі кошти є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому у відповідності до статей 216, 1212 ЦК України підлягають поверненню позивачу.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення іншого учасника справи.

В апеляційній скарзі представник Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" вказує на те, що при прийняті оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено принципи стандартів доказування та дослідження доказів, а відтак, рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2025 року у справі №902/30/25 є незаконним і необґрунтованим, виходячи із наступного.

З урахуванням положень Закону України «Про публічні закупівлі» та листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №3304-04/69987-06 від 24.11.2020 року, збільшення ціни за одиницю товару не повинно призвести до збільшення загальної вартості договору про закупівлю, тобто підвищуючи ціну за одиницю товару одночасно має зменшитися обсяг закупівлі таким чином, щоб загальна сума договору не перевищувала початкову.

У свою чергу, Додаткова угода №1 від 12.09.2022 року до договору про закупівлю товару №93 від 08.07.2022 року укладена відповідно до положень Закону України «Про публічні закупівлі» та забезпечує баланс сторін.

Відповідач переконаний, що сторони правомірно вносили зміни у частині ціни за одиницю товару вугілля кам`яного ДГ 13-25, враховуючи, що такі зміни не призвели до збільшення загальної суми Договору, адже сторони при укладанні договору про закупівлю визначили порядок внесення змін до договору та передбачили конкретні випадки щодо зміни істотних умов договору.

Однак, всупереч зазначеного, суд першої інстанції, безпідставно відхилив передбачену сторонами можливість внесення змін до істотних умов договору, зокрема, щодо збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку, що прямо передбачена п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», посилаючись на те, що «Відповідача було визнано переможцем закупівлі з огляду на запропоновану ним меншу ціну предмету закупівлі у порівнянні із ціновими пропозиціями інших учасників закупівлі».

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення зроблено хибний висновок про те, що сторони не мали права вносити зміни до істотних умов Договору про закупівлю товару №93 від 08.07.2022 року шляхом укладання додаткової угоди №1 від 12.09.2022 року через те, що «Відповідача визнано переможцем процедури закупівлі з огляду на запропоновану ним меншу ціну предмету закупівлі у порівнянні із ціновими пропозиціями інших учасників закупівлі».

Адже, у такому випадку, законодавчо визначена можливість внесення змін до істотних умов договору про закупівлю, зокрема, у частині збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, фактично нівелюється.

До того ж, запропонована ціна за одиницю товару іншими товариствами, що надавали цінові пропозиції на запит Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради була вищою, аніж ціна запропонована Відповідачем, що також свідчить про бажання Відповідача поставляти товар за якомога вигіднішою ціною для обох сторін договору, допоки це об`єктивно стало неможливим через коливання ціни на ринку товару, в результаті чого й було укладено Додаткову угоду №1 від 12.09.2022 року до Договору про закупівлю товару №93 від 08.07.2022 року.

При цьому, чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання.

Експертними висновками Черкаської торгово-промислової палати №О-173 від 07.06.2022 року та №О-301 від 01.09.2022 року визначено коливання ціни за одиницю товару станом на червень 2022 року та на 31 серпня 2022 року, яке відбулося в межах 25,64%-41,86%. Поряд з цим ч.2 ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» встановлено, що методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Отже, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що матеріалами справи не підтверджується коливання ціни товару у бік збільшення в період з дати укладення Договору до дати укладення Додаткової угоди №1 від 12.09.2022 року до Договору, як того і вимагають положення законодавства. При цьому зменшення цін у ці періоди експертом не зафіксовано.

Також, скаржник наголошує на тому, що Відділ освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради, як компетентний орган, який не вбачає порушень Закону України «Про публічні закупівлі», відсутня бездіяльність та нездійснення захисту інтересів держави, що свідчить про відсутність процесуальної підставності у прокурора для представлення інтересів держави у даних правовідносинах.

Таким чином, суд першої інстанції не дослідив належним чином ані процесуальної підставності представлення інтересів прокурором, ані наданих відповідачем доказів по справі, в результаті чого 20.05.2025 року ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення у справі №902/30/25, яке підлягає скасуванню.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги прокурор у відзиві вказує на те, що при укладенні спірної додаткової угоди не було дотримано вимог чинного законодавства, зокрема п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», безпідставно змінено істотні умови Договору, оскільки належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни паливних брикетів на ринку після укладення Договору.

Суд першої інстанції надав правильну оцінку, що призвело до ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення про задоволення позовних вимог. Посилання скаржника на те, що висновок Держаудитслужби, як органу державного фінансового контролю відсутній, що свідчить про дотримання сторонами вимог законодавства про публічні закупівлі безпідставні та спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами.

Також прокурор наголошує на тому, що у даному випадку підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є їх порушення, що виражається у недодержанні вимог Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні додаткової угоди до Договору, що призвело до надмірного використання бюджетних коштів.

Враховуючи, що внесення змін до договору постачання вугілля кам`яного позивачу, вчинено в порушення вимог ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» тобто, належним чином не обґрунтовано та суперечить інтересам суспільства, що призвело до надмірного витрачання бюджетних коштів, прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі Відділ освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради з вимогою про визнання додаткової угоди до договору недійсною та стягнення коштів.

Враховуючи викладене, відповідачем не спростовано висновків суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги не відповідають матеріалам справи та не узгоджуються з положеннями чинного законодавства.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Відділом освіти молоді та спорту Оратівської селищної ради проведено закупівлю UA-2022-06-07-003417-а за предметом закупівлі: вугілля кам`яне, брикети торф`яні, код за Єдиним закупівельним словником: ДК 021:2015:09110000-3: тверде паливо зі строком поставки до 31 грудня 2022 року https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2022-06-07-003417-a (т.1 а.с. 23-24).

За результатами проведеної закупівлі 08.07.2022 року між Відділом освіти молоді та спорту Оратівської селищної ради (далі покупець, позивач) та переможцем закупівлі Приватним акціонерним товариством "Вінницяоблпаливо" (далі постачальник, відповідач) укладено договір про закупівлю товару № 93 (далі - договір) (т.1 а.с. 25-34).

Згідно пункту 1.1. договору постачальник взяв на себе зобов`язання передати (поставити) покупцю товар - вугілля кам`яне, брикети торф`яні (Д1

Найменування, кількість та якісні показники товару визначені у пункті 1.2. договору.

Згідно пункту 3.1. договору ціна договору становить 3 573 600,00 грн (три мільйони п`ятсот сімдесят три тисячі шістсот грн. 00 коп.) з ПДВ.

Пунктом 3.3. договору визначено, що сторони можуть внести зміни до договору щодо зміни ціни у випадках, передбачених договором та Законом України "Про публічні закупівлі" шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка являється його невід`ємною частиною.

Пунктом 5.1 договору визначено, що строк (термін) поставки (передачі) товару до 31.12.2022 р.

Пунктами 12.1. - 12.3 договору передбачено, що зміни до договору про закупівлю оформляються шляхом укладання відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін (за наявності) та є невід`ємною частиною. Пропозицію щодо внесення змін до договору може зробити кожна із сторін договору. Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування.

Згідно пункту 13.1. договору договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2022 року включно, а в частині взятих зобов`язань - до повного їх виконання.

За змістом пункту 14.1. договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Покупця. Сторони можуть внести зміни до договору у разі зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Покупця, а також у випадку зменшення обсягу споживчої потреби товару. В такому випадку ціна договору зменшується в залежності від зміни таких обсягів;

збільшення, ціни за одиницю товару до-10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення, суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. У разі коливання ціни товару на ринку в межах до 10 % від ціни за одиницю товару, постачальник письмово звертається до покупця щодо зміни ціни за одиницю товару. Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідкою(ми) або листом(ми) (завіреними копіями цих довідки(ок) або листа(ів)) відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку. До розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна щодо розміру ціни на товар на момент укладання договору (з урахуванням внесених раніше змін до договору про закупівлю) та на момент звернення до вказаних органів, установ, організацій, що підтверджує коливання (зміни) цін на ринку товару, що є предметом закупівлі за цим договором.

Відповідно до умов договору сторонами підписано специфікацію до договору (додаток № 1), якою погоджено найменування товару, його кількість, ціну за 1 тонну та технічні характеристики товару (т.1 а.с. 32).

Судами установлено, що 12.09.2022 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої сторони домовилися збільшити ціну товару до 10% без збільшення суми визначеної в договорі про закупівлю товару, внести зміни до пункту 1.2. договору та викласти додаток №1 до договору (специфікацію) у новій редакції (т. 1 а.с. 33-34).

Внесеними змінами сторони збільшили ціну вугілля кам`яного ДГ 13-25 з 7 680,00 грн. з ПДВ за тонну до 8 447,00 грн. з ПДВ та зменшили обсяг поставки вугілля кам`яного ДГ 13-25 з 240 тонн до 218,21 тонн.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для внесення змін до договору став лист відповідача №271 від 01.09.2022 адресований позивачу, у якому відповідачем викладено пропозицію щодо зміни договірної ціни твердого палива (вугілля кам`яного ДГ13-25) у зв`язку із коливанням ціни на ринку в бік збільшення, до якого відповідачем долучені експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати, якими постачальник обґрунтовував необхідність перегляду та зміни ціни за договором (т.1 а.с.35-38).

Отже, зміна умови договору щодо ціни та обсягу твердого палива (вугілля кам`яного ДГ 13-25) була здійснена сторонами шляхом укладення спірної додаткової угоди №1.

Судами встановлено, що на підставі договору від 08.07.2022 року та відповідно до накладних відповідачем передано, а позивачем прийнято вугілля кам`яне ДГ 13-25 у кількості 218,21 тонн (т.1 а.с. 39, 41, 43).

На підставі підписаних сторонами накладних позивачем сплачено відповідачу визначену у накладних вартість переданого вугілля кам`яного ДГ 13-25 у загальному розмірі 1 843 199,98 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями (т.1 а.с. 40, 42, 44).

Із досліджених судами накладних та платіжних інструкцій вбачається, що після 12.09.2022 року поставка вугілля кам`яного ДГ 13-25 та оплата були здійснені за ціною, визначеною у додатковій угоді № 1 від 12.09.2022 року.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади врегульовані Законом України "Про публічні закупівлі" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 25 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" публічна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Приписами пункту 6 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

За змістом пункту 15 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" найбільш економічно вигідна тендерна пропозиція/пропозиція - тендерна пропозиція/пропозиція, що визнана найкращою за результатами оцінки тендерних пропозицій/пропозицій відповідно до статті 29 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" одними із принципів здійснення публічних закупівель є максимальна економія, ефективність та пропорційність.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1 статті 41 Закону).

Положеннями частини 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1 статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

За своєю правовою природою укладений між cторонами договір закупівлі товару є договором поставки товару.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами частини 1, 3 статті 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частин 1-3 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За змістом частини 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до частини 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом позову в цій справі є матеріально - правові вимоги прокурора про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 12.09.2022 до договору № 93 від 08.07.2022 про закупівлю товару, укладеного між Відділом освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради та Приватним акціонерним товариством "Вінницяоблпаливо" та стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на користь Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради грошових коштів в сумі 167 347,18 гривень.

Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". Враховуючи, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частиною 4 статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року по справі №912/2385/18, відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема (але не виключно): повідомленням прокурора на адресу відповідного компетентного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від такого органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 червня 2021 року у справі №927/491/19 викладено висновок, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховною Суду від 25 лютого 2021 року у справі №912/9/20, від 19 серпня 2020 року у справі №923/449/18.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

У даному випадку підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є їх порушення, що виражається у недодержанні вимог Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні додаткових угод до Договору, що призвело до надмірного використання бюджетних коштів.

У даному випадку уповноваженим суб`єктом владних повноважень щодо захисту інтересів держави у сфері публічних закупівель є відділ освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» одним із основних принципів місцевого самоврядування визначено поєднання місцевих і державних інтересів.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Статтею 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб

У позовній заяві прокурор наголошує на тому, що згідно умов проведення відкритих торгів UА-2022-06-07-003417-а джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету.

У п.6 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України закріплено принцип ефективності при складанні та виконанні бюджетів, який передбачає, що учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення запланованих цілей при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Ефективне використання бюджетних коштів, зокрема шляхом проведення процедур закупівель товарів, робіт та послуг у відповідності до вимог чинного законодавства становить безумовний інтерес держави, оскільки безпосередньо впливає на її соціально-економічний розвиток, забезпечення гарантій у сфері освіти.

У даному контексті публічні закупівлі відіграють ключову роль у забезпеченні раціонального, стійкого економічного зростання держави, як один із інструментів для створення умов до найбільш ефективного використання бюджетних коштів.

Використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу виконавчої влади, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави, яка згідно із ст. 6 Конституції України, здійснює свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Проведення процедури публічних закупівель та укладення додаткових угод, які суперечать вимогам законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи, які є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відділ освіти діє на підставі Положення про відділ освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради (далі - Положення), затверджене рішенням Оратівської селищної ради №756 від 22.10.2021.

Відповідно до Положення, відділ освіти, який є стороною Договору, утворюється селищною радою, підзвітний і підконтрольний раді, підпорядкований виконавчому комітету, міському голові, заступнику міського голови з питань діяльності органів виконавчої влади (відповідно до розподілу обов`язків), а з питань здійснення делегованих повноважень підконтрольний відповідним органам виконавчої влади (п.1.1 Положення).

Відділ освіти є юридичною особою публічного права, веде самостійний баланс, має право відкривати рахунки в органах Державного казначейства України, у межах своїх повноважень укладати від свого імені угоди з юридичними і фізичними особами, мати майнові і немайнові права, нести зобов`язання (п.1.3 Положення).

Відділ освіти фінансується за рахунок коштів бюджету Оратівської міської ради (п.6.1 Положення).

Таким чином, Відділ освіти, як сторона договору, має право вимагати повернення грошової суми, зайво сплаченої за електроенергію, чим завдано шкоди інтересам держави, проте жодних заходів до їх відновлення не вжило.

На виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Немирівською окружною прокуратурою повідомлено відділ освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради про встановлений факт порушення вимог п. п. 3.3., п.14.1 Договору № 93 від 08.07.2022 та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення додаткової угоди №1 від 12.09.2022, а також зазначено про необхідність вжити заходи на захист інтересів держави (лист №54-4350-24 від 06.11.2024).

Відділом освіти листом №708 від 14.11.2024 надіслано до окружної прокуратури інформацію та документи щодо здійснення зазначеної публічної закупівлі, а також повідомлено, заходи щодо оскарження додаткових угод та повернення надлишково сплачених коштів не вживалися.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції, що в даному випадку вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із позовом у зв`язку із доведеною бездіяльністю вказаних компетентних органів та необхідністю невідкладного захисту інтересів держави в даному випадку.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсною додаткову угоду до договору, колегія суддів зазначає наступне.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю.

Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що відповідно до пункту 3.3. договору сторони можуть внести зміни до договору щодо зміни ціни у випадках, передбачених договором та Законом України "Про публічні закупівлі" шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка являється його невід`ємною частиною.

За змістом пункту 14.1. договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення, ціни за одиницю товару до-10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення, суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. У разі коливання ціни товару на ринку в межах до 10 % від ціни за одиницю товару, постачальник письмово звертається до покупця щодо зміни ціни за одиницю товару. Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідкою(ми) або листом(ми) (завіреними копіями цих довідки(ок) або листа(ів)) відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку. До розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна щодо розміру ціни на товар на момент укладання договору (з урахуванням внесених раніше змін до договору про закупівлю) та на момент звернення до вказаних органів, установ, організацій, що підтверджує коливання (зміни) цін на ринку товару, що є предметом закупівлі за цим договором.

Судами встановлено, що у запиті на цінову пропозицію щодо закупівлі на 2022 рік твердого палива Відділ освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради № 315 від 01.06.2022 просив постачальників, зокрема і відповідача надати цінову пропозицію, у якій зазначити вартість 1-ї тони вугілля та брикетів торф`яних з доставкою до підпорядкованих навчальних закладів (загальноосвітні школи, дошкільні навчальні заклади) Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради відповідно на наведеного у запиті переліку та місцезнаходження навчальних закладів (т.1 а.с. 252-253).

Як вбачається із комерційної пропозиції Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" від №78 від 02.06.2022 відповідач пропонував до постачання у 2022 році з доставкою до навчальних закладів замовника вугілля кам`яне марки ДГ 13-25 за ціною 7 700,00 грн., за тонну з ІІДВ (т. 1 а.с. 254 зворот).

В обґрунтуванні технічних та якісних характеристик закупівлі Відділом освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради зазначено, що очікувана вартість та обґрунтування очікуваної вартості предмета закупівлі становить 3 600 000,00 грн. Визначення очікуваної вартості предмета закупівлі обумовлене аналізом по навчальних закладах (загально-освітнім школам та їх філіях, дошкільних навчальних закладах) використанням вугілля та торфобрикетів за попередній аналогічний період та згідно з діючими ринковими цінами, отриманими від потенційних постачальників комерційних пропозицій (т. 1 а.с. 250-251).

Відповідно до розділу V тендерної документації замовника на закупівлю товару оцінка тендерних пропозицій здійснюється на основі критерію Ціна (т. 1 а.с. 226-239).

Отже, відповідача визнано переможцем закупівлі з огляду на запропоновану ним меншу ціну предмету закупівлі у порівнянні із ціновими пропозиціями інших учасників закупівлі.

При цьому, відповідач брав на себе зобов`язання з поставки твердого палива за ціною та у обсязі визначеними у договорі закупівлі протягом всього строку дії договору.

Судами встановлено, що станом на момент підписання договору закупівлі сторони погодили всі істотні умови - предмет, ціну, обсяг поставки та строк виконання зобов`язань.

Ціна вугілля кам`яного марки ДГ 13-25, яка зазначена у специфікації до договору відповідала ціні цього вугілля, що була зазначена у комерційній пропозиції відповідача під час участі у закупівлі.

Враховуючи ціну вугілля кам`яного ДГ 13-25 погоджену сторонами у договорі та ціну вугілля кам`яного ДГ 13-25 за наслідком укладення спірної додаткової угоди, за розрахунком суду ціну вугілля внаслідок укладення спірної додаткової угоди було збільшено на 9,99% від ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (8 447,00 грн. (ціна товару за додатковою угодою до договору за 1 тонну з ПДВ) х 100 : 7680,00 гривень (ціна товару за договором за 1 тонну з ПДВ) = 109,986979 %; 109,986979 - 100 = 9,986979 = 9,99%).

Відповідач зазначив, що необхідність укладення оспорюваної додаткової угоди до договору обумовлена коливанням ціни на ринку твердого палива у бік збільшення.

Обґрунтовуючи необхідність внесення змін до договору, відповідач у листі № 271 від 01.09.2022 адресованого позивачу послався на коливання ціни на ринку на вугілля кам`яне марки ДГ 13-25 у бік збільшення, що, на його думку, підтверджується доданими до листа експертними висновками Черкаської торгово-промислової палати (т. 1 а.с. 35-38).

Судом установлено, що листом від № 271 від 01.09.2022 відповідач звернувся до позивача, у якому з посиланням на наявне коливання ціни на ринку в період з липня 2022 року по вересень 2022 року на вугілля марки ДГ 13-25 в межах 25,64-41,86 % на підставі висновків Черкаської торгово-промислової палати просив погодити відпускну ціну вугілля кам`яного (збільшення ціни до 10%) і у разі погодження підписати додаткову угоду №1 з наступними цінами: ДГ 13-25 - 8447,00 грн. за 1 тонну з ПДВ.

Як убачається із долученого до листа висновку Черкаської торгово-промислової палати від 01.09.2022 №О-301 завданням експертизи (довідково-інформаційне) є надання інформації про ринкову вартість вугілля ДГ 13-25 станом на 31.08.2022 в Україні.

За змістом пункту 6 висновку, експертизою встановлено згідно із завданням експертизи та на підставі інформації пропозицій постачальників вугілля в Україні та інформації мережі Інтернет, що ринкова вартість вугілля марки ДГ 13-25 станом на 31.08.2022 становить 9800-12200 грн. з ПДВ.

У примітках до висновку зазначено, що на коливання вартості вугілля впливають: форма оплати; виробник, обсяги партії, якісні показники та інші ціноутворюючі фактори та зауважено, що інформація, яка надана в експертному висновку має довідковий характер.

У пункті 14.1. договору закупівлі передбачено, що наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідкою(ми) або листом(ми) (завіреними копіями цих довідки(ок) або листа(ів)) відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку.

Водночас, наданий відповідачем експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 01.09.2022 не підтверджує обставину коливання ціни на ринку вугілля кам`яного марки ДГ 13-25 на дату укладання додаткової угоди № 1 від 12.09.2022, оскільки містить інформацію лише щодо ринкової ціни на вугілля кам`яне марки ДГ 13-25 станом на 31.08.2022, однак не містить інформації про коливання ціни на вугілля кам`яне марки ДГ 13-25 за період між датою укладення договору та датою дослідження (31.08.2022).

Судами також взято до уваги, що наданий відповідачем висновок не містить відомостей щодо коливання ціни на ринку у порівнювальних умовах з огляду на територію досліджуваного ринку, умови поставки товару, умови оплати, співставні періоди на дату укладення договору та дату дослідження.

У наданому відповідачем висновку Черкаської торгово-промислової палати від 01.09.2022 відсутній аналіз ціни вугілля на конкретну дату у порівнянні з попереднім періодом (датою укладання договору), чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни вугілля на ринку у бік збільшення у зв`язку з чим не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підтвердження підстав для укладення спірної додаткової угоди.

Інших документів, які би підтверджували коливання ціни на ринку у бік збільшення, як документально-обґрунтованої підстави для укладення спірної додаткової угоди відповідачем станом на дату укладення спірної додаткової угоди позивачу не надано.

У свою чергу, надані відповідачем під час розгляду справи копії договорів закупівлі, що укладені третіми особами на підтвердження обставини коливання ціни на ринку твердого палива, суд відхиляє, оскільки за умовами договору закупівлі, укладеного між позивачем та відповідачем такі документи та відомості, що у них містяться не є належними доказами коливання ціни у бік збільшення та підставою для перегляду ціни після укладення договору закупівлі.

Верховний Суд у постановах від 15.06.2022 у справі № 924/674/21, від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21 виснував, що використання для змін істотних умов договору закупівлі довідок із відсутністю відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, відсутністю аналізу вартості товару на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору є неправомірним.

У постанові від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21 Верховним Судом зазначено, що виключно коливання цін на ринку не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.

Судами враховано, що під час звернення відповідача до позивача із пропозицією щодо внесення змін до договору в частині збільшення ціни на вугілля, відповідач лише зазначив про коливання ціни вугілля на ринку, проте не надав доказів та не обґрунтував належним чином тієї обставини, що підвищення ціни на ринку об`єктивно унеможливлювало виконання договору за ціною запропонованою у комерційній пропозиції під час процедури закупівлі та визначеної у договорі закупівлі та не повідомив жодних причин, через які виконання укладеного договору стало для постачальника надалі вочевидь невигідним.

Положеннями частини 5 статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що замовники, учасники процедур закупівлі повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом. Забороняється зловживання правами, у тому числі правом на оскарження рішень, дії чи бездіяльності замовника.

Колегія суддів зауважує, що беручи участь у процедурі публічних закупівель, відповідач самостійно запропонував ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, усвідомлювало свої комерційні ризики щодо поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору.

Укладення додаткової угоди до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності обґрунтованих підстав для цього, визначених Законом, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано замовником під час визначення переможця закупівлі та підписання договору.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі". Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції суд, що в даному випадку внесення змін до договору в частині зміни ціни вугілля у бік збільшення не можна вважати обґрунтованим та таким, що підтверджене документально.

Отже, передбачений пунктом 14.1. договору порядок внесення змін до договору в частині надання постачальником належного документального обґрунтування коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення на ринку сторонами не дотримано.

З викладеного вбачається, що укладення додаткової угоди №1 від 12.09.2022 до договору закупівлі товару відбулося з порушення вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Враховуючи, що додаткова угода №1 від 12.09.2022 до договору закупівлі від 08.07.2022, укладеного між Відділом освіти молоді та спорту Оратівської сільської ради та відповідачем укладена з порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових та фактичних підстав для визнання цієї додаткової угоди недійсною на підставі частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України. Відтак Господарський суд Вінницької області дійшов правомірного висновку про задоволення позову в цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на користь Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради грошових коштів в сумі 167 347,18 гривень колегія суддів враховує таке.

Положеннями частини 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Застосування реституції спрямоване на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Недійсність спірної додаткової угоди означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно договором та специфікацією до нього у первісній редакції, тобто і поставка вугілля і його оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов первісної редакції договору.

Згідно зі специфікацією (додаток № 1 до договору закупівлі) у первісній редакції ціна за 1 тонну вугілля кам`яного ДГ 13-25 становить 7 680,00 гривень з ПДВ.

Як вбачається із підписаних позивачем та відповідачем накладних та не спростовано сторонами, відповідачем поставлено позивачу 218,21 тонн вугілля кам`яного ДГ 13-25.

Судами встановлено, що на підставі договору від 08.07.2022 року та відповідно до накладних відповідачем передано, а позивачем прийнято вугілля кам`яне ДГ 13-25 у кількості 218,21 тонн (т.1 а.с. 39, 41, 43).

На підставі підписаних сторонами накладних позивачем сплачено відповідачу визначену у накладних вартість переданого вугілля кам`яного ДГ13-25 у загальному розмірі 1 843 199,98 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями (т.1 а.с. 40, 42, 44).

Позивач на виконання умов договору та додаткової угоди до нього здійснив оплату за поставлене вугілля кам`яне ДГ 13-25 у сумі 1 843 199,98 гривень.

З урахуванням ціни вугілля погодженої сторонами за наслідками проведеної закупівлі під час укладення договору позивач за поставлене вугілля повинен був сплатити 1 675 852,80 гривень (218,21 тонн (поставлена кількість) х 7 680,00 гривень з ПДВ (ціна визначена в договорі за 1 тонну вугілля кам`яного ДГ 13-25), однак фактично сплатив 1 843 199,98 гривень, що на 167 347,18 гривень більше, ніж позивач би сплатив за ціною договору без урахування додаткової угоди № 1.

Таким чином, позивачем за договором безпідставно надмірно сплачено на користь відповідача 167 347,18 гривень.

Враховуючи визнання судами недійсною додаткової угоди № 1 від 12.09.2022, підстава для отримання відповідачем коштів у розмірі 167 347,18 гривень відпала, отже такі кошти є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому у відповідності до статей 216, 1212 ЦК України підлягають поверненню позивачу.

Судом враховано висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22 у подібних правовідносинах щодо наявності підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2024 у справі №918/323/23, від 03.07.2024 у справі №910/13579/23, від 12.03.2025 у справі №924/524/24.

Судами установлено, що доказів повернення відповідачем на користь позивача коштів у розмірі 167 347,18 гривень матеріали справи не містять.

З урахуванням встановлених судами обставин справи, обґрунтованим є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів за додатковою угодою № 1 від 12.09.2022 року, яку визнано судом недійсною в частині різниці вартості поставленого вугілля за ціною, визначеною під час укладення договору та вартості вугілля за додатковою угодою, яку визнано судом недійсною пропорційно до обсягу поставленого вугілля та здійснених позивачем платежів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 167 347,18 гривень є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що грошові кошти в розмірі 167 347,18 підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на користь Відділу освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради.

В апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що Господарським судом Вінницької області не взято до уваги висновки Черкаської ТПП №О-173 від 07.06.2022 року та №О-301 від 01.09.2022 року, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи, чим порушено принципи об`єктивності та повноти дослідження доказів, в результаті чого прийнято незаконне та необґрунтоване рішення.

Оцінюючи вище вказаний довід суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступне.

Велика Палата Верховного Суду у п.175 постанови від 21.11.2025 у справі №920/19/24 зазначила, що з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім, суди у порядку ст.86 ГПК мають їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (постанова Верховного Суду від 05.09.2023 у справі №926/3244/22).

Отже, експертні висновки ТПП України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку, втім такі докази мають оцінюватися судом в межах конкретної справи.

У цій справі, дослідивши зміст експертних висновків Черкаської ТПП України №О-173 від 07.06.2022 та №О-301 від 01.09.2022 року, колегія суддів вважає, що такі експертні висновки не можуть бути доказом на підтвердження коливання ціни товару, оскільки носять лише інформаційний характер та не містять будь-якої інформації саме про факт коливання цін на тверде паливо у порівняні з моментом укладення Договору та моментом звернення постачальника з пропозицією внести зміни до Договору в частині зміни (збільшення) ціни на одиницю товару.

З цього вбачається, що експертні висновки Черкаської ТПП України №О-173 від 07.06.2022 та №О-301 від 01.09.2022 року не підтверджують факт коливання цін на електричну енергію.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 виснувала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі №912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі №913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі №910/17520/21).

Сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Законом "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі №916/747/24).

У постанові №927/491/19 від 18.06.2021 Верховний Суд зауважив, що відповідно до принципу прозорості торгів та стандартів добросовісної ділової практики сторони в договорі мали б закласти певну формулу та порядок перерахунку ціни (так зване "цінове застереження"). Це призвело б до прозорості закупівель - адже замовник би розумів, що ціна може бути перерахована. Обидві сторони не могли не розуміти особливості функціонування ринку газу (тобто постійне коливання цін на газ, їх сезонне зростання-падіння були прогнозованими). Тому сторони не були позбавлені можливості визначити в договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару. Враховуючи, що договір не містив відповідних застережень та положень, зазначені аргументи скаржника відхиляються. Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

У справі №915/1868/18 Верховний Суд виходив з того, що висновок Миколаївської торгово-промислової палати свідчить про середній рівень ринкової вартості продуктів дизельного палива, а не про коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення договору до дати укладання додаткових угод до договору. Відповідно дані, викладені у висновках Миколаївської торгово-промислової палати не можуть підтверджувати вартість продукції станом на дату укладення додаткових угод до договору, а також підтверджувати наявність коливання ціни станом на дати укладення додаткових угод до договору.

Враховуючи вище викладене колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку підвищення ціни відбулися без належного підтвердження вартості вугілля, пелетів та брекетів станом на дату укладення додаткової угоди.

Відтак, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2025р. у справі №902/30/25 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Вінницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/30/25 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повна постанова складена "12" лютого 2026 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Петухов М.Г.