УХВАЛА

ПРО РОЗГЛЯД СПРАВИ В ЗАКРИТОМУ СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ

м. Київ

04.02.2026Справа № 910/16300/25

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПІВНІЧНО-СХІДНА ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ"

до НАЦІОНАЛЬНОГО БАНКУ УКРАЇНИ

про визнання дій щодо відмови в виконанні платіжної вимоги (інструкції) неправомірними,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 04.02.2026

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПІВНІЧНО-СХІДНА ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до НАЦІОНАЛЬНОГО БАНКУ УКРАЇНИ (далі - відповідач, НБУ) про визнання незаконною відмову Національного банку України від виконання платіжної вимоги (інструкції) №57169 від 26.11.2025 щодо списання приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторією Михайлівною за наказом Господарського суду Сумської області від 02.04.2025 № 920/864/24 (920/69/25) грошових коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 ТОВ «Брокінвестгруп» на суму 4 517 095,70 грн відкритого в Національному банку України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/16300/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.02.2026 та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

21.01.2026 до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому відповідач, зокрема, просить суд проводити розгляд справи у закритому судовому засіданні.

02.02.2026 через систему "Електронний суд" представником позивача було подано відповідь на відзив.

03.02.2026 через систему "Електронний суд" представником позивача було подано клопотання про долучення доказів.

У судове засідання 04.02.2026 прибули представники сторін та надали пояснення.

Представник відповідача підтримав заявлене у відзиві клопотання про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні.

Суд, заслухавши думку всіх представників учасників справи, розглянув клопотання НБУ про продовження розгляду справи в закритому судовому засіданні та дійшов висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 8 статті 8 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом.

Принцип гласності є конституційним принципом, який належить до основних засад судочинства, встановлених у статті 129 Конституції України.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про судоустрій України" розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом.

Таке обмеження узгоджується з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, відповідно до якої судове рішення оголошується прилюдно, але преса і відвідувачі можуть не допускатися в зал засідань протягом усього судового розгляду або якоїсь його частини з метою збереження моралі, громадського порядку або національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси малолітніх чи захисту конфіденційності особистого життя сторін або у разі крайньої необхідності, якщо, на думку суду, в особливих випадках привселюдність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Приписами статті 20 "Про інформацію" передбачено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами (частина 1 та 3 статті 21 Закону України «Про інформацію»).

Відповідно до статті 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) системи охорони банку та клієнтів;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації;

9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю.

Інформація про банки чи клієнтів, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави для використання з метою банківського нагляду або запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, чи фінансуванню тероризму, становить банківську таємницю.

Положення цієї статті не поширюються на інформацію, яка підлягає опублікуванню. Перелік інформації, що підлягає обов`язковому опублікуванню, встановлюється Національним банком України та додатково самим банком на його розсуд.

Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз`яснення щодо застосування таких актів.

Так, постановою Правління Національного банку України № 267 від 14.07.2006 були затверджені Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці.

Пунктом 3.2 вказаних Правил передбачено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

Крім того, про визначення статусу інформації зазначається також у пункті 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/184 від 28.03.2007 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію". Так, до кола таємної інформації відносяться, зокрема: секретна інформація, що визнається державною таємницею в установленому Законом України "Про державну таємницю" порядку; інформація, що визнається банківською таємницею (стаття 1076 ЦК, статті 60 - 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність"); відомості, що становлять лікарську таємницю (стаття 40 Основ законодавства України про охорону здоров`я), таємницю усиновлення (стаття 226 Сімейного кодексу України), адвокатську таємницю (стаття 9 Закону України "Про адвокатуру") та таємницю вчинюваних нотаріальних дій (стаття 8 Закону України "Про нотаріат").

Разом з тим, положеннями статті 29 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Таким чином, зважаючи, що НБУ подаються для долучення до матеріалів справи документи зі справи №910/11985/25, розгляд якої здійснювався у закритому судовому засіданні, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність здійснення розгляду справи в закритому судовому засіданні.

Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину (частина 9 статті 8 ГПК України).

Разом з тим, за приписами частини 1 статті 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, зокрема, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні (пункт 3 частина 2 статті 183 ГПК України).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання. При цьому, оскільки процесуальний закон не містить положень щодо обов`язку суду негайно після подання відповідного клопотання чи заяви вирішити питання про його задоволення чи відхилення, суд відкладає розгляд поданих учасниками справи клопотань та заяв до встановлення фактичних обставин у справі.

Керуючись статтями 8, 170, 232- 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Національного банку України про здійснення розгляду справи № 910/16300/25 в закритому судовому засіданні задовольнити.

2. Проводити розгляд справи № 910/16300/25 у закритому судовому засіданні.

3. Оголосити перерву у підготовчому засіданні до 05.03.26 о 15:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 12 .

4. Ухвала набирає законної сили 04.02.2026 та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ