ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4484/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149, )
до Фірми "Немо ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (61201, м. Харків, просп. Перемоги, 54-А, кв. 68, )
про стягнення 5 763,10грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 5 763,10грн, яка складається із: заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії в сумі 4 676,14грн, 3% річних за надані послуги з розподілу електричної енергії в сумі 243,34грн; збитків від інфляції за надані послуги за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії в сумі 843,62грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії № 902К/7 від 01.12.2004 за особовим рахунком № 902.07 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом. В якості правових підстав, позивач посилається на норми Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 15.12.2025 позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом на юридичну адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною позивачем у позові та з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, ухвала суду повернута на поштову адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Системний аналіз ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та її повернення із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, яка надсилалась судом з додержанням вимог процесуального закону, за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала суду, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, чого відповідачем зроблено не було.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.11.2018 № 1446 Акціонерне товариство "Харківобленерго" (позивач, постачальник) є оператором системи розподілу та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії в межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії та не є постачальником електричної енергії.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі Договір), який укладається між Товариством та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою (типовою формою) договору, що є додатком № 3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті АТ "Харківобленерго": www.oblenergo.kharkov.ua.

Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання, що є додатком 1 до нього, та/або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з Договором споживача про розподіл та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом вказаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п. 4 Постанови 312).

Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови № 312, з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії позивач надає послуги комерційного обліку споживачам.

За умовами п.1.1 типового договору, сторонами погоджено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

01.01.2019 Фірма "Немо ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (відповідач) приєдналась до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії № 902К/7 від 01.12.2004 за особовим рахунком № 902.07 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

За умовами п.1.2 типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, умови договору розроблені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням ст.ст.633, 634 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.11.1 публічного договору, цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднанні. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У п.п.3.1, 3.2, 3.4 договору облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи розподілу та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 (далі Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього Договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт*год.). За підсумками розрахункового місяця Постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку Споживачу не залежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником Споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються Оператором системи розподілу в особистому кабінеті відповідача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача. За необхідності для споживача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць споживач (його постачальник) має укласти із Оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, у якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до Адміністратора комерційного обліку (за необхідності). Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (Оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку.

Відповідно до п.5.1-5.5 типового договору ціною цього договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначена в паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків". Відповідач оплачує послугу з розподілу позивачу, якщо згідно з умовами договору про постачання відповідач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник. Оператор системи в особовому рахунку відповідача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих відповідачу послуг з розподілу електричної енергії.

За умовами п.п.1 п.5.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії та п.п.1 п.7.1. договору, позивач має право на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії відповідно до умов договору та законодавства України.

За умовами п.1 додатку № 4 до договору розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Положеннями п.1.3 додатку № 4 передбачено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати за рахунками, що направляються Споживачу Оператором системи у розрахунковому періоді, що передує звітному. Кінцевим терміном оплати є 25 число місяця, що передує звітному розрахунковому періоду.

Сума платежу для попередньої оплати послуг з розподілу електричної енергії визначається виходячи із фактичних обсягів розподіленої електричної енергії за відповідний попередній період, величини тарифів на послуги з розподілу електричної енергії та з урахуванням коштів, одержаних від Споживача за надання послуг з розподілу електричної енергії в попередньому розрахунковому періоді.

Якщо попередня оплата розраховується для споживача, що має фактичні обсяги споживання електричної енергії відповідного періоду попереднього календарного року, які дорівнюють 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу розподіленої електричної енергії на наступний період.

Для індивідуальних побутових споживачів, суб`єктів господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню у межах наданих населенню послуг, установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, бюджетних установ оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем за фактичний обсяг розподіленої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Оператором системи, який Споживач зобов`язаний оплатити у терміни, що не перевищує 5 робочих днів з дня отримання рахунка.

Пунктом 1.15 додатку № 4 "Порядок розрахунків" до Типового Договору, за підсумками розрахункового періоду Оператор системи надає Споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу остаточного розрахунку за послуги з розподілу електричної енергії визначається, виходячи з тарифів на послуги з розподілу електричної енергії та фактичного обсягу розподіленої електричної енергії згідно з даними "Акта приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії" та "Акта про обсяги розподіленої електричної енергії" та з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача.

За приписами п.1.17-1.18 додатку № 4 "Порядок розрахунків" до Типового Договору, споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 робочих днів з дня отримання остаточного рахунка, здійснити оплату остаточного рахунка.

За внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених п.1.17 цього Додатка Споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Суми пені, 3 % річних та інфляційні зазначаються у рахунку окремими рядками та повинні бути сплачені Споживачем протягом 5 робочих днів від дня його отримання.

Підпунктом 1 п. 6.2 Договору, передбачено обов`язок відповідача виконувати умови цього договору.

Позивачем на виконання умов договору відповідачу надавались послуги з розподілу електричної енергії.

Оскільки відповідач сплачував за користування електричною енергію щомісячні платежі, останній погодився з умовами, зазначеними в договорі споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019.

Заперечення від відповідача стосовно обсягів нарахувань та вартості за розподілену електричну енергію за договором на адресу позивача не надходили.

Внаслідок невиконання умов договору, а саме несвоєчасної сплати суми нарахованих обсягів за спожиту електричну енергію, відповідач, за розрахунком позивача, має заборгованість за послуги з розподілу електричної енергії в сумі 4 676,14грн, що утворилась за період вересень-грудень 2023 року.

Так, позивачем надано послуги з розподілу електричної енергії:

- у вересні 2023 року в обсязі 590 кВт*год на суму 1 021,10грн, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії та актом приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії за вересень 2023 року, за допомогою системи ЕДО позивачем 03.10.2023 виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії на вказану суму зі строком оплати до 13.10.2023;

- у жовтні 2023 року в обсязі 610 кВт*год на суму 1 231,81грн, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії та актом приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії за жовтень 2023 року, за допомогою системи ЕДО позивачем 06.11.2023 виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії на вказану суму зі строком оплати до 13.11.2023;

- у листопаді 2023 року в обсязі 590 кВт*год на суму 1 191,42грн, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії та актом приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії за листопад 2023 року, за допомогою системи ЕДО позивачем 07.12.2023 виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії на вказану суму зі строком оплати до 12.12.2023;

- У грудні 2023 року в обсязі 610 кВт*год на суму 1 231,81грн, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії та актом приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії за грудень 2023 року, за допомогою системи ЕДО позивачем 06.01.2024 виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії на вказану суму зі строком оплати до 11.01.2024.

Рахунки, направлені відповідачу через систему ЕДО, останнім не оплачені.

Оскільки відповідач за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії за вказаний вище період не розрахувався, позивач на суму основного боргу також здійснив відповідачу нарахування 3% річних в сумі 243,34грн та збитків від інфляції в сумі 843,62грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст.530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем надано у вересні-грудні 2023 року відповідачу послуги із розподілу електричної енергії, які відповідачем своєчасно не оплачені, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 4 676,14грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем позовні вимоги не спростовано, доказів, які б спростовували доводи позивача матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в розмірі 4 676,14грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення 3% річних та збитків від інфляції, суд керується наступним.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

На підставі зазначеного позивач, з посиланням на ст.625 Цивільного кодексу України, за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з вересня 2023 по грудень 2023 року здійснив нарахування 3% річних за період з жовтня 2023 по грудень 2023, січня 2024 по грудень 2024 року, січня 2025 по серпень 2025 року в сумі 243,34грн та збитків від інфляції за період грудень 2023, січень-липень 2024 року, вересень 2024- грудень 2024, січень 2025 - липень 2025 року в сумі 843,62грн.

Перевіривши правомірність нарахування за вказані вище періоди 3% річних на суму 243,34грн та збитків від інфляції в сумі 843,62грн, таке нарахування здійснено позивачем арифметично правильно, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При розподілі сум судового збору суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладає на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 237, 238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фірми "Немо ЛТД" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (61201, м. Харків, просп. Перемоги, 54-А, кв. 68, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149, ) - 4 676,14грн основного боргу за послуги з розподілу електричної енергії, 243,34грн 3% річних, 843,62грн збитків від інфляції, 2 422,40грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "09" лютого 2026 р.

СуддяТ.А. Лавренюк