ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. Справа № 914/3177/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про»

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2025 (повне рішення складено 12.09.2025, суддя Матвіїв Р.І.)

у справі № 914/3177/24

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива «Місто Буд», с. Строїнці, Вінницька область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про», м. Пустомити, Львівська область,

про стягнення 3 422 930,02 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про», м. Пустомити, Львівська область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива «Місто Буд», с. Строїнці, Вінницька область,

про стягнення 174 061, 08 грн,

За участю представників:

від позивача Ткачук А.В.

від відповідача Кавчук А.В.

Господарський суд Львівської області в додатковому рішенні від 11.09.2025 у справі № 914/3177/24 постановив: - відмовити в задоволенні первісних позовних вимог про стягнення 158 638,27 грн пені, 699 734,01 грн штрафу; - задоволити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» про ухвалення додаткового рішення; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива «Місто Буд» 97 780,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням місцевого господарського суду, відповідач (за первісним позовом) оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2025 в частині відмови у задоволенні заяви ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТзОВ «Перспектива «Місто Буд» витрати на професійну правничу допомогу адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що розраховано від суми фактично понесених витрат на оплату гонорару у фіксованому розмірі в сумі 150 000 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.10.2025, склад колегії з розгляду справи № 914/3177/24 визначено: Орищин Г.В. головуюча суддя, судді Галушко Н.А., Малех І.Б.).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про», поданою на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2025 у справі № 914/3177/24.

14.10.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 914/3177/24.

У зв`язку з обставинами, які унеможливлюють участь судді-члена колегії Малех І.Б. у розгляді даної справи, розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2025, з метою розгляду апеляційної скарги, проведено автоматизовану заміну складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 призначено колегію суддів у складі: головуючої судді Орищин Г.В, суддів Галушко Н.А. та Желіка М.Б.

При ухваленні додаткового рішення місцевий господарський суд виходив із того, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підтверджені договором, додатковою угодою, актом наданих послуг, детальним описом робіт та платіжними документами, а обсяг наданої правової допомоги є реальним і фактичним. Водночас, керуючись критеріями розумності, необхідності та співмірності витрат, суд дійшов висновку про обґрунтованість компенсації витрат не в повному заявленому розмірі, а в сумі 100 000,00 грн. Визначаючи суму, що підлягає відшкодуванню, суд також врахував часткове задоволення первісного та зустрічного позовів і застосував принцип пропорційного розподілу судових витрат залежно від результатів розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» не погодилося з ухваленим додатковим рішенням місцевого господарського суду та оскаржило його в апеляційному порядку. Зокрема, вважає додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2025 у частині визначення та розподілу витрат на професійну правничу допомогу таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на таке:

Суд першої інстанції визнав доведеним та підтвердженим факт понесення апелянтом витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 150000,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою, рахунками, платіжними інструкціями, актом наданих послуг та детальним описом наданих послуг. Жоден із поданих доказів судом не був відхилений, а їх належність і допустимість не заперечувались;

В той же час, апелянт зазначив, що місцевий суд, всупереч приписам процесуального закону, без клопотання іншої сторони та без належного мотивування самостійно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу до 100 000,00 грн, фактично втрутившись у договірні правовідносини між апелянтом та його адвокатом. При цьому, суд не виходив із фактично понесених і належним чином підтверджених витрат, а обмежився попереднім (орієнтовним) розрахунком, не навівши жодного обґрунтованого розрахунку чи мотивів неспівмірності;

На думку скаржника, справу слід визнати складною з огляду на обсяг матеріалів, кількість судових засідань, поєднання первісного та зустрічного позовів, проведення судової експертизи та значний обсяг процесуальних дій;

Висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та правовим позиціям Верховного Суду, згідно з якими розмір гонорару визначається виключно за домовленістю сторін договору, а втручання суду у такі правовідносини можливе лише за наявності належно доведених підстав.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що наявні підстави, передбачені статтею 277 ГПК України, для зміни додаткового рішення суду першої інстанції та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному, фактично понесеному розмірі 150 000,00 грн.

Процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач за зустрічним позовом не скористався.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду.

В дане судове засідання з`явились представники сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши наявні докази в сукупності з апеляційною скаргою, судова колегія встановила таке:

15.01.2025 між Адвокатським бюро «Кавчук і Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» укладено договір про правничу допомогу № 15-01/25, відповідно до якого бюро надає клієнту правничу допомогу щодо представництва інтересів та захисту прав клієнта у справі № 914/3177/24. По факту надання правничої допомоги бюро складає акт наданих послуг і детальний опис послуг, які надає клієнту для розгляду та підписання.

Додатком № 1 до договору № 15-01/25 сторони узгодили види та вартість правової допомоги. Так, відповідно до п. 1 цього додатку, бюро надає правову допомогу, яка включає представництво інтересів та захист прав клієнта в суді першої інстанції за предметною та територіальною підсудністю спору, вказаному в договорі, а саме: ознайомлення з документами, що стосуються спору, та їх правова оцінка; правовий аналіз судової практики в подібних спорах; визначення правової позиції клієнта у спорі та стратегії представництва в суді; збір, формування і підготовка доказів для подання до суду; ознайомлення з матеріалами справи (при необхідності, одна дія); участь в судових засіданнях (до п`яти засідань); складання і подання заяв по суті справи та інших процесуальних документів (заяви, клопотання)у справі (при необхідності, до трьох документів); опрацювання і підготовка відповідей (заперечень) на процесуальні документи інших учасників справи (при необхідності, до трьох документів); ознайомлення з судовими рішеннями (ухвалами) під час провадження у справі; вчинення дій щодо стягнення судових витрат в користь клієнта (при необхідності). Вказані послуги є орієнтовними, а фактично надані послуги вказуються в детальному описі послуг (п.2). Клієнт сплачує гонорар у фіксованому розмірі в сумі 100 000,00 грн за надання послуг, орієнтовний перелік яких вказаний в п. 1 додатку; гонорар успіху у розмірі 35 % від ціни позову у випадку отримання клієнтом позитивного результату вирішення спору (наприклад, прийняття судом рішення на користь клієнта, примирення сторін спору в інтересах клієнта тощо) (п.3).

14.08.2025 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору № 15-01/25, відповідно до якої виклали п. 3 та пп. 3.1 додатку № 1 в оновленій редакції, а саме гонорар визначено у фіксованому розмірі 150 000,00 грн за надання професійної правничої допомоги з представництва інтересів клієнта, що включає оплату з усіх фактично наданих послуг як відповідачу за первісним позовом, так і позивачу за зустрічним позовом. Кінець форми

Надалі між Адвокатським бюро «Кавчук і Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» був складений і підписаний детальний опис наданих правничих послуг від 26.08.2025, у якому визначено перелік та зміст дій, виконаних адвокатом у межах розгляду справи № 914/3177/24.

Відповідно до зазначеного опису, правнича допомога включала підготовку та подання відзиву на первісний позов, що охоплювало аналіз позовної заяви і доданих доказів, документів клієнта, судової практики у подібних спорах, формування правової позиції, складання процесуального документа з додатками, направлення матеріалів учасникам справи та подання їх до суду.

У межах надання правничої допомоги адвокатом також було підготовлено та подано зустрічний позов, що включав складання позовної заяви, формування доказової бази, розрахунок штрафних санкцій, інфляційних втрат і трьох відсотків річних, інформування клієнта щодо сплати судового збору, а також направлення матеріалів іншим учасникам справи та їх подання до суду.

Крім того, адвокатом було підготовлено і подано клопотання про долучення доказів, пов`язаних із проведенням судової експертизи, після аналізу експертного висновку № 01/03-Г від 07.03.2025, із забезпеченням направлення відповідних матеріалів іншим учасникам процесу.

Правнича допомога також охоплювала складання і подання заперечень на додаткові пояснення позивача, додаткових письмових пояснень від 07.07.2025 і 16.07.2025, ознайомлення з поясненнями від 17.07.2025 та долученими доказами. За результатами аналізу зазначених документів, адвокатом були подані заяви про визнання окремих доказів неналежними і недопустимими, про визнання сторонами обставин справи щодо відсутності порушення строків виконання робіт, а також про застосування заходів процесуального примусу.

Адвокат здійснював підготовку та брав участь у судових засіданнях у період з лютого по серпень 2025 року. Після ухвалення рішення у справі було здійснено ознайомлення з протоколом і звуко- та відеозаписом судового засідання від 25.08.2025 та повідомлено клієнта про результати розгляду справи.

З детального опису послуг вбачається, що загальна вартість наданої правничої допомоги становила 150 000,00 грн. Факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг № 26/08 від 26.08.2025, відповідно до якого клієнт прийняв послуги та зобов`язався їх оплатити.

Матеріали справи також містять рахунки на оплату правничої допомоги на суму 100 000,00 грн від 17.01.2025 та на суму 50 000,00 грн від 14.08.2025, а також платіжні документи, що підтверджують сплату клієнтом грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн - 22.01.2025, 50 000,00 грн - 29.01.2025 та 50 000,00 грн - 14.08.2025.

08.09.2025 позивач за первісним позовом подав заперечення стосовно заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення. Зокрема зазначив, що заявлені витрати не підтверджені належними та допустимими доказами обсягу, вартості й фактично витраченого адвокатом часу, не відповідають критеріям реальності, необхідності, обґрунтованості та співмірності зі складністю справи, обсягом наданих послуг і значенням спору. Процесуальні документи, подані представником відповідача, є нескладними, невеликого обсягу та не потребували значних спеціальних знань, при цьому детальний опис послуг містить дублювання дій і не дозволяє ідентифікувати витрачений час. Крім того, поведінка представника відповідача під час розгляду справи свідчить про зловживання процесуальними правами та умисне затягування розгляду, що призвело до збільшення кількості судових засідань. Докази понесених витрат подані з пропуском встановлених процесуальних строків без поважних причин, а частина дій здійснювалась без належного підтвердження повноважень адвоката. У зв`язку з наведеним, позивач вважає заяву про ухвалення додаткового рішення необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Оцінивши подані докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на таке:

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В тексті відзиву на позовну заяву ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» зазначило, що докази на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу будуть подані після ухвалення рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2025 у справі № 907/16/23 дійшов висновку, що оскільки Господарський процесуальний кодекс України не встановлює конкретних вимог щодо змісту та форми заяви про намір подати докази понесення судових витрат, то зазначення позивачем у відзиві на апеляційну скаргу про те, що відповідні докази будуть надані додатково, є правомірною заявою про надання доказів.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні розміру відшкодування суд виходить із критеріїв реальності та розумності адвокатських витрат, з врахуванням їх необхідності, конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Аналогічні підходи застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїй практиці зазначає, що компенсації підлягають лише фактичні, неминучі та обґрунтовані витрати, розмір яких є розумним (рішення у справах «East/West Alliance Limited проти України», «Лавентс проти Латвії»).

Апеляційний суд виходить з того, що вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не зводиться до формальної перевірки наявності договору, актів чи платіжних документів, а передбачає здійснення судом оціночної діяльності з урахуванням принципів справедливості, змагальності та пропорційності, закріплених у статтях 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції не втручався у договірні правовідносини між адвокатом і клієнтом та не ставив під сумнів погоджений сторонами розмір гонорару, як форму винагороди за надання правничої допомоги. Водночас, місцевий господарський суд, діючи в межах повноважень, наданих процесуальним законом, здійснив оцінку того, яка частина заявлених витрат з врахуванням конкретних обставин справи, характеру вчинених процесуальних дій та результатів розгляду спору може бути віднесена на іншу сторону як така, що підлягає компенсації.

При цьому, апеляційний суд вважає обґрунтованим підхід, за якого суд першої інстанції відмежував дії адвоката, що були зумовлені необхідністю належного захисту прав та інтересів клієнта у межах розгляду спору, від дій, вчинення яких залежало виключно від процесуальної ініціативи сторони та її суб`єктивного бачення доцільності таких кроків, і які не можуть автоматично перекладатися на опонента у спорі як обов`язкові витрати.

Колегія суддів також враховує, що у ситуації фіксованого гонорару без визначення вартості окремих процесуальних дій суд першої інстанції був позбавлений можливості здійснити точний арифметичний перерахунок витрат, а тому правомірно застосував оціночний підхід, визначивши розмір витрат, які є розумними, необхідними та співмірними зі складністю справи, обсягом фактично наданої правничої допомоги та результатами її розгляду.

Щодо покликання скаржника на необгрунтованість та невмотивованість додаткового рішення, колегія суддів зазначає, що у відповідності до висновків, наведених Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", вказано, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване додаткове рішення ухвалене з дотриманням вимог процесуального закону, ґрунтується на всебічній оцінці доказів і не містить таких порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування або зміни. Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди сторони з реалізацією судом першої інстанції дискреційних повноважень та не спростовують правильності зроблених ним висновків.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 276, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Фасад Буд Про» відмовити.

Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2025 у справі № 914/3177/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 06.02.2026.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік