РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 м. КиївСправа № 910/14608/25

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОКОМПАНІЯ АТЛАНТ";

про: стягнення 19.018.782,56 грн.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Молодід Д.С.

Представники:

позивача: Аксарін Р.М.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОКОМПАНІЯ АТЛАНТ" про стягнення 19.018.782,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії від 22.11.2023 № 05/08, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 19.018.782,56 грн., з яких: 14.504.411,74 грн. - основна заборгованість, 901.317,98 грн. - 3 % річних та 3.613.052,84 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14608/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 22.12.2025.

В підготовчому засіданні 22.12.2025 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.01.2026.

В судовому засіданні 26.01.2026 оголошено перерву до 09.02.2026.

В судовому засіданні 09.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та повідомив про те, що вступна та резолютивна частини рішення будуть проголошені в цьому судовому засіданні після перерви.

В судовому засіданні 09.02.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як продавцем, укладено двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії від 22.11.2023 № 05/08 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач продає а позивач купує електричну енергію як товар, в обсягах, графіках погодинного обсягу, за ціною (порядком її формування) та на умовах, що визначені цим Договором, додатками та додатковими угодами до цього Договору, що є його невід`ємними частинами (п. 2.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору визначено, що позивач самостійно здійснює розрахунок розмірів платежів без надання відповідачем окремих відповідних рахунків для оплати. Підставою для оплати позивачем вартості електричної енергії є відповідна додаткова угода до Договору. Строки оплати встановлюються за відповідною додатковою угодою до Договору.

Додатковою угодою від 25.01.2024 № 5 до Договору, зокрема, передбачено наступне: період постачання: з 01.02.2024 по 29.02.2024; обсяг постачання електричної енергії: 68.879,00 МВт/год.; загальна очікувана вартість електричної енергії: 344.395.000,00 грн.

Додатковою угодою від 26.02.2024 № 6 до Договору, зокрема, передбачено наступне: період постачання: з 01.03.2024 по 02.03.2024; обсяг постачання електричної енергії: 3.664,9 МВт/год.; загальна очікувана вартість електричної енергії: 18.324.500,00 грн.

Приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями статті 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач стверджує, що останнім здійснено перерахування на користь відповідача грошових коштів за Договором в період з лютого 2024 по березень 2024 на загальну суму 211.967.193,20 грн., з яких: 193.000.000,00 грн. - за випискою позивача в період з 29.01.2024 по 27.02.2024 та 18.967.193,20 грн. - за листом від 06.02.2024 № 470 про врахування сплачених коштів за січень, як оплату за лютий 2024 за Договором.

Також позивач зазначає про підписання між сторонами актів передачі-прийому обсягу електричної енергії на загальну суму 181.425.734,46 грн. (від 29.02.2024 № 01 на суму 175.545.635,78 грн. та від 31.03.2024 № 02 на суму 5.880.098,68 грн.) та часткове повернення відповідачем надлишково сплачених позивачем коштів на суму 16.037.047,00 грн.

Оскільки, на думку позивача, відповідачем не здійснено повного повернення надлишково сплачених позивачем коштів, останній звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості 14.504.411,74 грн. у вигляді переплати за Договором.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 901.317,98 грн. та інфляційних втрат в сумі 3.613.052,84 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Позивач стверджує про перерахування на користь відповідача грошових коштів за Договором в період з лютого 2024 по березень 2024 на загальну суму 211.967.193,20 грн., з яких: 193.000.000,00 грн. - за випискою позивача в період з 29.01.2024 по 27.02.2024 та 18.967.193,20 грн. - за листом від 06.02.2024 № 470 про врахування сплачених коштів за січень, як оплату за лютий 2024 за Договором.

Проте, виписка позивача в період з 29.01.2024 по 27.02.2024 на загальну суму 193.000.000,00 грн. не може вважатись належним та допустимим доказом перерахування грошових коштів, оскільки вказана виписка не містить будь-яких відміток про здійснення платежів, як відмітки банку про її прийняття/проведення, а також підписів та печаток.

При цьому, лист від 06.02.2024 № 470 не може свідчити про перерахування позивачем на користь відповідача грошових коштів в сумі 18.967.193,20 грн. за Договором, враховуючи відсутність первинного документу про здійснення такого перерахування.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів здійснення перерахування позивачем грошових коштів на користь відповідача за Договором, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у вигляді переплати за Договором в сумі 14.504.411,74 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 901.317,98 грн. та інфляційних втрат в сумі 3.613.052,84 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовної вимоги про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у задоволенні якої судом відмовлено.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13 лютого 2026 року

Cуддя Сергій Балац