РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026Справа № 910/11887/25

За позовом LLC "Sirdas-BS LTD"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Міт Продукт"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Шевчук М.Д.

представники учасників справи:

від позивача: Бондарчук А.М.

від відповідача: Наконечний О.М.

В судовому засіданні 22.01.2026, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось LLC "Sirdas-BS LTD" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Міт Продукт" (далі - ТОВ "Бізнес Міт Продукт", відповідач) про стягнення грошових коштів та моральної шкоди у загальній сумі 11 747 090,02 грн., у зв`язку з порушенням контракту № 11/03/24 від 11.03.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним контрактом в частині поставки товару (20 000 кг мяса великої рогатої худоби, заморожене у чвертях, 1 категорія (у марлі)) який відповідає якісним характеристикам, у звязку з чим відповідач має відшкодувати позивачу вартість неякісної продукції, збитки у вигляді упущеної вигоди та моральну шкоду.

У позові LLC "Sirdas-BS LTD" просить стягнути з відповідача основну заборгованість у сумі 2 555 950,00 грн., пеню у сумі 268 374,81 грн., інфляційні втрати у сумі 111 321,82 грн., 3 % річних у сумі 30 797,11 грн., упущену вигоду у сумі 7 780 645,00 грн., моральну шкоду у сумі 1 000 000,00 грн., що разом становить 11 747 090,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2025 за вказаним позовом було відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2025, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі було закрите, розгляд справи призначено по суті.

20.01.2026, тобто із порушенням процесуального строку, визначеного законом, відповідач (ТОВ "Бізнес Міт Продукт") надав відзив, у якому проти заявлених вимог LLC "Sirdas-BS LTD" про стягнення заборгованості та збитків (шкоди) заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. Також у відзиві відповідач просив поновити строк для його подання.

Суд, розглянувши клопотання про поновлення строку для подання відзиву, ухвалою від 20.01.2026, занесеною до протоколу судового засідання, відмовив у клопотанні про поновлення строку, а відзив - залишив без розгляду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є, зокрема, відзив на позовну заяву (відзив). У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову (ч. 1 ст. 165 ГПК України).

Згідно з ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Із пункту 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 про відкриття провадження у справі вбачається, що відповідачу був встановлений строк для подачі відзиву - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали. Зазначена ухвала була доставлена відповідачу до електронного кабінету 28.10.2025.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, 29.10.2025 вважається днем вручення ТОВ "Бізнес Міт Продукт" ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 28.10.2025. Виходячи з цього, кінцевим строком для подачі відповідачем відзиву стало 13.11.2025. Проте, відзив ТОВ "Бізнес Міт Продукт" був поданий з порушенням визначеного законом процесуального строку.

Згідно зі ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За змістом ч. 1, 3 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

У відзиві відповідач просив поновити строк на подання відзиву на позовну заяву посилаючись на відключення електроенергії, постійні обстріли та проблеми у роботі Електронного кабінету ЄСІТС, про що 02.12.2025 було опубліковане оголошення на сайті судова влада. Проте, суд вважає вказані доводи відповідача необгрунтованими з огляду на отримання ухвали про відкриття провадження у справі ще у жовтні 2025, а тому клопотання відповідача про поновлення процесуального строку від 20.01.2026 задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відзив ТОВ "Бізнес Міт Продукт" і додані до нього документи підлягають залишенню без розгляду як такі, що подані з пропуском визначеного законом строку.

Крім того, під час розгляду справи по суті відповідач подав клопотання від 21.01.2026 про долучення доказів до матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України).

Отже, вказане клопотання суд залишив без розгляду ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 22.01.2026, на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України як таке, що було подане з пропуском визначеного законом процесуального строку, без пояснень причин пропуску такого строку та клопотань про його поновлення, враховуючи, що підготовче провадження у справі було закрите 09.12.2025.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 між LLC "Sirdas-BS LTD" (покупець) та ТОВ "Бізнес Міт Продукт" (продавець) був укладений контракт № 11/03/24 (далі - контракт), відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується сплатити та прийняти - м`ясо та субпродукти великої рогатої худоби, заморожені, виробництва України в асортименті, кількості, за ціною та в строки відповідно до специфікації (п. 1.1).

Специфікації узгоджуються та підписуються стронами на кожну партію товару та є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 контракту).

Кількість і ціна товару, що поставляється, визначається специфікаціями на кожну партію товару (п. 2.1 контракту). Валюта контракту - долари США (п. 2.4 контракту).

Покупець здійснює оплату за товар у доларах США, у формі - 100 % попередньої оплати на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у цьому контракті, на підставі виставлених продавцем рахунків (п. 3.1 контракту).

У розділі 4 контракту сторони погодили умови поставки, зокрема:

- постачання товару здійснюється автомобільним транспортом, відповідно до всіх вимог для міжнародного перевезення цього виду товару (п. 4.1);

- постачання товару здійснюється на умовах FCA "Франко-перевізник" - Україна (Інкотермс-2010), протягом календарного терміну, зазначеного у специфікації на відвантаження відповідної партії товару (п. 4.2).

Здача-приймання товару здійснюється у порядку, передбаченому Правилами, що діють на транспорті, Інструкціями № П-6, № П-7 та умовами постачання згідно з п. 4.2 договору (п. 6.1 договору).

Контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 11.03.2027 включно, з можливим продовженням за взаємною згодою сторін (п. 10.1 контракту).

Специфікацією № 2 від 26.03.2024 до контракту сторони погодили найменування товару - м`ясо великої рогатої худоби, заморожене у чвертях, 1 категорія (у марлі); кількістю - 20 000 кг; загальною вартістю - 62 000,00 дол.США; покупець/вантажоодержувач продукції: LLC "Sirdas-BS LTD", Азербайджан, м. Баку; місце завантаження: Україна; місце розвантаження: Азербайджан, Баку; усього вартість товару з транспортними послугами (склад виробника) - Україна відповідно до Інкотермс-2010; умови постачання - FCA - Україна.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов контракту та інвойсу відповідача від 26.03.2024 сплатив 100 % попередньої оплати за продукцію погоджену сторонами у специфікації № 2 від 26.03.2024 до контракту, що становить 62 000,00 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням № 0Х1 від 05.04.2024.

У свою чергу, 24.04.2024 відповідач відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної № 24/04/24 здійснив завантаження продукції (20 000 кг м`ясо великої рогатої худоби, заморожене у чвертях, 1 категорія (у марлі)) на автомобіль перевізника - ФОП Джури А., державні номерні знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; місце завантаження вантажу: Київська обл., смт. Баришівка).

Також відповідачем були передані позивачу: митна декларація 24UA83U3, декларація виробника № 240224 від 24.04.2024 року, експертний висновок № 004468 е/24 від 15.04.2024 року, пакувальний лист № 2 від 24.04.2024 року, ветеринарний сертифікат № 32/20808/80, сертифікат про походження товару № 2343529.

Проте, рішенням Бакинського регіонального відділення Агентства з безпеки харчових продуктів Азербайджанської Республіки № 114 від 24.05.2024 було відмовлено у видачі акту санітарно-епідеміологічного висновку на імпорт партії замороженого яловичого м`яса, виробником якого є ТОВ "Бізнес Міт Продукт", загальною вагою 20 000 кг, з датою виробництва 08.04.2024, терміном придатності до 07.04.2025, номером партії 080424, імпортованої з України (п. 1).

Так, у вказаному рішенні було встановлено, що зазначену партію було протестовано згідно з протоколом випробувань № AZ-19010453/LAB04-24001-T-001 та виявлено зараження бактеріями P., Multocida та Str.pneumoniae. Цим же рішенням було зобов`язано забезпечити вивезення вказаної продукції з митної території Азербайджанської Республіки за участю співробітників Агентства протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили (п. 2).

У подальшому, як вказує позивач, 21.06.2024 продукцію за участю співробітників Агентства було завантажено на рефрижератор з державним номером НОМЕР_2, зроблено митне оформлення та продукцію відправлено в Україну.

Однак, 21.06.2024 вказаний вантаж було зупинено на пункті паромного сполучення Бургас в Республіки Болгарія, про що Болгарським агентством з безпеки харчових продуктів був складений протокол № 01/2024.

Листом LLC "Sirdas-BS LTD" звернулось до відповідача, у якому вказувало, «що ветеринари паромного сполучення Бургас (Болгарія) очікують на дозвіл Української ветеринарної служби про прийняття товару на території України, у зв`язку з чим позивач просив відповідача сприяти пропуску автомобіля з держаним номером НОМЕР_2 на територію України".

Проте, як вказує позивач, оскільки відповідач не з`явився за вказаним вантажем, то цей вантаж був знищений згідно з рішенням Болгарського агентства з безпеки харчових продуктів.

Звертаючись з даним позовом, LLC "Sirdas-BS LTD" зазначає, що ТОВ "Бізнес Міт Продукт" не забезпечило поставку продукції належної якості, а тому відповідач має повернути кошти попередньої оплати та відшкодувати завдані збитки у вигляді упущеної вигоди та сплатити моральну шкоду.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно зі ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлений договором купівлі-продажу.

За змістом ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно зі ст. 672 ЦК України якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до вимог ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони договору мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на свій розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст 628 ЦК України).

Так, як вже зазначалось, у контракті та специфікації до нього сторонами було погоджено поставку товару на умовах FCA "Франко-перевізник" - Україна (Інкотермс-2010).

FCA Інкотермс-2010 означає, що зобов`язання продавця щодо поставки вважається виконаним після передачі товару, очищеного від мита на експорт, під відповідальність перевізника, названого покупцем, у погодженому місці або пункті. Якщо покупець не вказав точного пункту, то продавець може вибрати у межах домовленого місця або зони пункт, де перевізник візьме товар під свою відповідальність.

Під перевізником розуміють будь-яку особу, яка за договором перевезення зобов`язується виконати або забезпечити виконання перевезення залізницею чи автомобільним шляхом, морем, повітрям, внутрішніми (судноплавними) шляхами, або сполучаючи ці способи. Якщо покупець дає вказівку продавцеві поставити вантаж якійсь особі, наприклад, експедиційному агентству, яке не є перевізником, то продавець вважається таким, що виконав своє зобов`язання по поставці товару з моменту, коли він опиниться на зберіганні в цієї особи.

Згідно із п. А4 FCA Франко-перевізник Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" продавець зобов`язаний поставити товар на зберігання перевізнику чи іншій особі (наприклад, експедиційному агентству), обраному покупцем чи продавцем відповідно до пункту А.3а в зазначеному місці або пункті (наприклад, транспортний термінал або інший приймальний пункт) у день чи в межах терміну, визначеного для поставки, і погодженим або звичайним у такому пункті способом. Якщо конкретний пункт поставки не був погоджений і є кілька можливих пунктів, то продавець може обрати такий з них, який його найбільше задовольняє. За відсутності точних вказівок покупця продавець може поставити товар перевізнику таким способом, який може бути потрібним при використанні цього виду транспорту даного перевізника і кількості й(або) походження товару.

Поставка перевізнику вважається завершеною при перевезенні автомобільним транспортом - якщо завантаження відбувається на підприємстві продавця, поставка вважається завершеною, коли товар навантажений на транспортний засіб, наданий покупцем.

Відповідно до п. А 5 FCA Франко-перевізник Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" покупець зобов`язаний згідно з пунктом Б. 5 нести всі ризики загибелі або пошкодження товару до моменту, коли товар буде поставлений відповідно до пункту А. 4.

Так, зі змісту міжнародної товарно-транспортної накладної № 24/04/24 від 24.04.2024 вбачається, що 24.04.2024 відповідачем було передано відповідну партію товару, що підлягала поставці позивачу за контрактом № 11/03/24 від 11.03.2024, перевізнику - ФОП Джурі А. (автомобіль, державні номери НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ).

Тобто, враховуючи погодження сторонами, що постачання товару за контрактом здійснюється на умовах FCА Франко-перевізник, то товар (продукція) вважається поставленим відповідачем позивачу з моменту завантаження на транспортний засіб перевізника - ФОП Джури А. (державні номери НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ).

Крім того, слід зазначити, що у пункті 5.1 договору сторони дійшли згоди про відповідність якості товару, що поставляється, вимогам ДСТУ, ТУ, чинній нормативно-технічній документації, ветеринарним, медико-біологічним та санітарним нормам якості продовольчої сировини та харчових продуктів (у тому числі за рівнем вмісту радіонуклідів), зазначених у супровідних документах.

Як вже було зазначено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання контракту відповідачем разом з партією товару були надані, у тому числі: декларація виробника № 240224 від 24.04.2024 року, експертний висновок № 004468 е/24 від 15.04.2024.

У декларації виробника № 240424 від 24.04.2024 зазначено, що м`ясо великої рогатої худоби, заморожене у чвертях, 1 категорії (у марлі) код УКТЗЕД в кількості 20 000 кг., що постачалось відповідачу за контрактом, допускається для реалізації; продукт не містить компонентів, що мають ГМО і не складаються з їх використанням.

А зі змісту експертного висновку № 004468 е/24 від 15.04.2024 вбачається, що м`ясо великої рогатої худоби, заморожене у чвертях, 1 категорії за вмістом радіонуклідів відповідно до Державних гігієнічних нормативів «Допустимі рівні вмісту радіонуклідів CS-137 та Sr-90 у продуктах харчування та питній воді», затверджені МОЗ України (наказ від 03.05.2006 р. № 256 зі змінами), за органолептичними показниками, за вмістом токсичних елементів, за вмістом антибіотиків, мікробіологічними показниками, відповідає всім показникам згідно ДСТУ 46.019-2002.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, перевіривши доводи позивача, та представлені у справі докази, враховуючи умови FCA Франко-перевізник, дійшов висновку, що відповідачем належним чином доведено факт поставки позивачу продукції, що відповідає якісним характеристикам згідно з умовами контракту.

Отже, відсутні підстави для повернення попередньої оплати у сумі 62 000,00 дол. США, що еквівалентно 2 555 950,58 грн., сплаченої за товар (20 000 кг м`яса великої рогатої худоби, заморожене у чвертях, 1 категорія (у марлі), що був належним чином поставлений позивачу відповідно до FCA Франко-перевізник - Україна, а тому у цій частині позов LLC "Sirdas-BS LTD" задоволенню не підлягає.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача попередньої оплати, то у похідних вимогах про стягнення пені у сумі 268 374,81 грн., інфляційних втрат у сумі 111 321,82 грн. та 3 % річних у сумі 30 797,11 грн. також слід відмовити.

Щодо вимог LLC "Sirdas-BS LTD" про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 7 780 645,70 грн., суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 22 ЦК України під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом зазначеної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини.

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Розглянувши спір у цій частині, суд вважає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження наявності складу цивільного правопорушення у діях відповідача під час виконання зобов`язання за контрактом, зокрема, протиправної поведінки та вини (умислу) відповідача на заподіяння шкоди.

Так, як вже зазначалось, постачання товару здійснюється на умовах FCA «Франко-перевізник-Україна, а тому у зв`язку з передачею перевізнику покупця (ФОП Джура А.) товару, то поставка позивачу відповідної продукції вважається виконаною з боку продавця, а тому усі ризики щодо товару несе позивач.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що позивач не довів вини відповідача у спричиненні LLC "Sirdas-BS LTD" збитків у вигляді упущеної вигоди, наявність протиправної поведінки, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги LLC "Sirdas-BS LTD" про стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 7 780 645,70 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ТОВ "Бізнес Міт Продукт" відшкодувати моральну шкоду у сумі 1 000 000,00 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням його майна; 3) у приниженні честі та гідності особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте, звертаючись до суду з вимогою про відшкодування немайнової шкоди (моральної), позивач не надав суду будь-яких належних, достовірних та вірогідних доказів порушення його прав, які б свідчили про приниження його честі, гідності, ділової репутації або наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням його ділової репутації внаслідок дій відповідача.

Також позивачем не надано доказів в обґрунтування, що LLC "Sirdas-BS LTD" мав попередні домовленості щодо продажу саме продукції за контрактом № 11/03/24 від 11.03.2024, а відтак, втратив потенційних контрагентів внаслідок розірвання з ними відповідних угод (доказів розірвання угод також не надано), про що він вказує у позові.

Отже, вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 1 000 000,00 грн. також задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у позові LLC "Sirdas-BS LTD" у повному обсязі.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 лютого 2026 року.

Суддя О.В. Котков