УХВАЛА

м. Київ

05.02.2026Справа № 910/306/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши матеріали справи № 910/306/25 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення 1 070 090,00 грн матеріальної шкоди та 70 000,00 грн моральної шкоди,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом до Хмельницької обласної ради (далі - Рада), у якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької обласної ради від 27 березня 2024 року № 10-19/2024 "Про припинення шляхом ліквідації комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради"; зобов`язати Раду відшкодувати завдані ОСОБА_1 збитки в загальному розмірі 1 140 090,00 грн, з яких: 1 070 090,00 грн - матеріальна шкода, 70 000,00 грн - моральна шкода. Разом із позовом позивач подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

16 січня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача на виконання вимог вказаної ухвали надійшли документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 січня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 лютого 2025 року.

3 лютого 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від вказаної дати.

18 лютого 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява від цієї ж дати про участь його представника у призначеному на 20 лютого 2025 року підготовчому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 лютого 2025 року вказану заяву Ради залишено без розгляду в зв`язку з порушенням встановленого частиною 2 статті 197 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строку на її подання.

20 лютого 2025 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від вказаної дати про відкладення засідання.

У зв`язку з тим, що сторони явку своїх уповноважених представників у призначене підготовче засідання не забезпечили, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 лютого 2025 року підготовче засідання у справі відкладено на 20 березня 2025 року.

10 березня 2025 року через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява від цієї ж дати про його участь у призначеному на 20 березня 2025 року підготовчому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою суду від 11 березня 2025 року задоволено.

11 березня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від цієї ж дати про його участь у призначеному на 20 березня 2025 року підготовчому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою суду від 11 березня 2025 року задоволено.

17 березня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від 16 березня 2025 року про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 20 березня 2025 року суд постановив протокольні ухвали: про продовження з власної ініціативи суду строку підготовчого провадження на 30 днів; про прийняття до розгляду клопотання позивача від 16 березня 2025 року та долучення доказів до матеріалів справи; про повернення без розгляду клопотання позивача про витребування доказів; про оголошення перерви в засіданні до 17 квітня 2025 року.

28 березня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від цієї ж дати про витребування доказів.

9 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява від цієї ж дати про його участь у призначеному на 17 квітня 2025 року підготовчому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою суду від 9 квітня 2025 року задоволено.

11 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від цієї ж дати про його участь у призначеному на 17 квітня 2025 року підготовчому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою суду від 14 квітня 2025 року задоволено.

Разом із цим, під час розгляду справи № 910/306/25 в підготовчому засіданні місцевим господарським судом було встановлено, що в провадженні Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду перебувала справа за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року в справі № 560/6214/24 за позовом ОСОБА_1 до Ради про: визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької обласної ради від 27 березня 2024 року № 10-19/2024 "Про припинення шляхом ліквідації комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради"; зобов`язання Ради відшкодувати завдані ОСОБА_1 збитки в загальному розмірі 1 100 090,00 грн, з яких: 1 030 090,00 грн - матеріальна шкода, 70 000,00 грн - моральна шкода.

Оскаржуваною ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року, відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі з огляду на те, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки в межах касаційного розгляду справи № 560/6214/24 вирішувалося питання про юрисдикцію розгляду спору між ОСОБА_1 та Радою про визнання протиправним і скасування спірного рішення, стягнення матеріальної й моральної шкоди, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 квітня 2025 року було зупинено провадження в справі № 910/306/25 за позовом ОСОБА_1 до Ради про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення 1 070 090,00 грн матеріальної шкоди та 70 000,00 грн моральної шкоди до ухвалення Верховним Судом остаточного судового рішення в справі № 560/6214/24 за позовом ОСОБА_1 до Ради про визнання протиправним, скасування рішення, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

3 лютого 2026 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення по справі від 2 лютого 2026 року, до яких було долучено текст постанови Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року в справі № 560/6214/24. Зазначеною постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року в справі № 560/6214/24 скасовано, матеріали останньої направлено до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що підстави, які зумовили зупинення провадження у справі № 910/306/25, відпали.

Відповідно до статті 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на прийняття Верховним Судом постанови від 26 січня 2026 року в справі № №560/6214/24 за результатами розгляду відповідної касаційної скарги ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у цій справі.

У той же час відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження по справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В обґрунтування даного позову ОСОБА_1 посилався на те, що Рада під час прийняття оскаржуваного рішення від 27 березня 2024 року № 10-19/2024 27 березня 2024 року № 10-19/2024 "Про припинення шляхом ліквідації комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради" грубо порушила процедуру його прийняття, своїми діями та бездіяльністю порушила конституційне право позивача, гарантоване державою, на вільний вибір праці, у зв`язку з чим нанесла позивачу своїми діями матеріальну й моральну шкоду.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 ГПК України).

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Тобто, подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 ГПК України.

За частиною 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи, у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, у тому числі справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (пункт 3 частини 1 вказаної статті ГПК України).

Визначений статтею 20 ГПК України перелік спорів, які підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. В інакшому випадку будь-який спір може бути розглянути судом без визначення його спеціалізації, що суперечить самій природі розмежування предметної юрисдикційності спорів.

Разом із цим, спір у даній справі не підпадає під ознаки жодного із спорів, які визначені статтею 20 ГПК України.

У свою чергу, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних осіб чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України); суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. Тобто до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 травня 2022 року № 761/28949/17.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Аналогічна норма міститься в частині 4 статті 236 ГПК України.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, пов`язаного з прийняттям органом місцевого самоврядування рішення про реорганізацію навчального закладу, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 2 серпня 2023 року в справі № 925/1741/21 зазначила, що сільська рада в спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки здійснює публічно-владні управлінські функції у сфері освіти на виконання повноважень засновника освітнього закладу, тому справа підсудна адміністративному суду. Сільська рада є суб`єктом владних повноважень, оскаржене рішення якого прийнято на виконання владних управлінських функцій і є таким, що зачіпає права та інтереси члена територіальної громади, тому правовідносини, які виникли у справі, є публічно-правовими. Захист прав та інтересів члена територіальної громади від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, якщо ці порушення полягають, наприклад, у перевищенні повноважень, недотриманні процедури чи порядку прийняття рішення, є завданням адміністративного судочинства. Наведене виключає господарсько-правовий характер спірних правовідносин.

При цьому, у постанові Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року в справі № 560/6214/24, прийнятої за результатами розгляду відповідної касаційної скарги позивача в даній справі, чітко зазначено про те, що спір між ОСОБА_1 та Радою: про визнання протиправним і скасування рішення Ради від 27 березня 2024 року №10-19/2024, зобов`язання Ради відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, - є публічно-правовим та має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Зокрема, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив про те, що: "…визначаючи юрисдикцію спору в справі №560/6214/24, суди попередніх інстанцій помилково врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах останньої: від 27 травня 2020 року в справі № 813/1232/18, від 10 вересня 2019 року в справі № 921/36/18, від 9 вересня 2020 року в справі № 260/91/19, - оскільки Велика Палата Верховного Суду в постанові від 2 серпня 2023 року в справі № 925/1741/21, яка вже була прийнята на момент ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій оскаржуваних судових рішень у справі, що розглядається, відступила від висновків щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у вищевказаних постановах, вказавши, що такі спори належать до адміністративної юрисдикції та мають вирішуватися судами за правилами КАС України. Під час з`ясування до компетенції якого суду віднесено розгляд спору в справі № 560/6214/24, суд першої інстанції, як і апеляційний суд, не перевірили визначені ОСОБА_1 підстави заявленого позову, не з`ясували характер порушених, на думку позивача, його прав та/або інтересів у зв`язку із прийняттям Хмельницькою обласною радою оскаржуваного рішення від 27 березня 2024 року № 10-19/2024 "Про припинення шляхом ліквідації комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради". Отже, відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , вважаючи, що оскаржуване ним рішення Хмельницької обласної ради не може бути предметом судового розгляду за правилами КАС України, суд першої інстанції, як і суд апеляційної інстанції, допустили порушення норм процесуального права, не з`ясували належним чином характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у цій справі, неправильно застосували висновки Великої Палати Верховного Суду, від яких вона відступила, не врахували останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду під час вирішення таких спорів, внаслідок чого суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про господарську юрисдикцію спірних правовідносин у справі № 560/6214/24".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що спір у справі № 910/306/25 має виключно публічно-правовий характер, у зв`язку з чим останній підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки спір у даній справі не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, провадження у справі № 910/306/25 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання положень зазначеної норми суд роз`яснює позивачу, що пред`явлення вищевказаних позовних вимог до Ради має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства.

Суд також звертає увагу сторін на те, що відповідно до частини 3 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з частиною 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така вимога визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом із тим, за змістом частини 1 статті 7 наведеного Закону сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи на час постановлення даної ухвали клопотання ОСОБА_1 про повернення йому сплаченої суми судового збору, суд на час постановлення даної ухвали позбавлений можливості вирішити вказане питання по суті.

Керуючись статтями 320, 231, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 910/306/25 поновити.

Закрити провадження у справі № 910/306/25 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення 1 070 090,00 грн матеріальної шкоди та 70 000,00 грн моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання: 5 лютого 2026 року.

СуддяЄ.В. Павленко