ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 341/5/24
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури

до відповідача: Дубовецької сільської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - керівник товариства з обмеженою відповідальністю "Гектар-ІФ"

про визнання протиправним та скасування рішення

за участі:

прокурор: Кутинська Наталія Ярославівна,

від відповідача: Мацькевич Михайло Миколайович

установив: 02.01.2024 до Галицького районного суду Івано-Франківської області звернувся керівник Івано-Франківської окружної прокуратури з позовною заявою до Дубовецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення сесії Дубовецької сільської ради від 05.08.2022 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3,2276 га".

24.06.2025 Івано-Франківський апеляційний суд постановив рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2025 скасувати, провадження у справі закрити, роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесений до юрисдикції господарського суду та його право протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

08.07.2025 Івано-Франківський апеляційний суд постановив передати справу за позовом керівника Івано-Франківської окружної прокуратури до Дубовецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення до Господарського суду Івано-Франківської області як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесений розгляд справи.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Щодо підстав звернення прокурора.

Відповідно до частин 3 - 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 3 та абзацу 1 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

В Основному Законі та спеціальних законах не наведено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак визначено критерії для оцінки, орієнтири та умови, коли таке представництво є можливим. Приміром, таке право виникає там і тоді, коли прокурор діє в інтересах держави, у разі відсутності в органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, повноважень щодо звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Наявність інтересу і необхідність його захисту повинні базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і мати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не обмежується тільки зазначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати наявності права на таке представництво або, інакше кажучи, вимагає пояснити (засвідчити, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор. Знову ж таки, це має бути засновано на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію у динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний самостійно реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Як вбачається з позовної заяви позов у справі, що розглядається, поданий прокурором в інтересах держави, в той час в судовому засіданні прокурор вказав, що такий позов поданий з метою захисту прав громади с.Делієве, а позовні вимоги викладені із посиланнями на положення глави 29 Земельного кодексу України, і статтей 23, 46 Закону України "Про землеустрій", статтей 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" та аргументовані тим, що Дубовецька сільська рада при проведенні інвентаризації земель закладів освіти, а саме земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти за адресою: вул. Підгора,2, с.Лани, Івано-Франківського району, не врахувала те, що школа належить с.Деліїв, межі населених пунктів не змінювались, в натурі не відновлювались, чим порушила вимоги земельного законодавства України та права громади с. Делієве.

При цьому в обґрунтування подання позову прокурор як позивач зазначив, що у цьому разі порушено інтереси держави у сфері контролю з дотримання вимог земельного законодавства України органом місцевого самоврядування, відтак самоврядний контроль виключається, у зв`язку з чим цей позов заявив в інтересах держави прокурор як позивач.

15.07.2025 Господарський суд Івано-Франківської області постановив прийняти позовну заяву до розгляду; відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 04.08.2025.

04.08.2025 суд, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Івано-Франківську та Івано-Франківській області, оголосив перерву у підготовчому засіданні до 01.10.2025.

01.10.2025 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 14.10.2025.

14.10.2025 суд задовольнив клопотання відповідача та оголосив перерву у судовому засіданні до 03.11.2025.

03.11.2025 суд задовольнив усне клопотання позивача та відклав розгляд справи на 26.11.2025.

26.11.2025 суд заслухав вступне слово сторін та постановив оголосити перерву у судовому засіданні до 22.12.2025; викликати керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гектар-ІФ" Озарка Любомира Богдановича для надання пояснень щодо виготовленої технічної документації.

22.12.2025 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 26.01.2026, в якому проголосив коротке (вступну та резолютивну частини) рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що прокуратура під час вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства України при проведенні інвентаризації земель закладів освіти виявила порушення щодо проведення такої інвентаризації Дубовецькою сільською радою, а саме, 05.08.2022 остання прийняла рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3,2276 га" в якому незважаючи на те, що відповідно до первинних документів про право власності на нерухомий об`єкт - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів знаходиться за адресою: вул. Молодіжна,1 с.Делієве, зазначила, що спірна земельна ділянка під школою знаходиться в с. Лани, вул. Підгора, 2. При цьому, межі населених пунктів в установленому порядку не змінювались, не відновлювались в натурі. Будь-яка технічна документація щодо зміни, встановлення чи відновлення меж з прив`язкою об`єкта приміщення школи до місцевості не розроблялась, а отже зміна населеного пункту розташування земельної ділянки на якій знаходиться школа є протиправною та порушує інтереси громади с. Делієве. Обґрунтовані позовні вимоги ст.173-175 ЗК України, ст. 23, 46 Закону України "Про землеустрій".

Позиція відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, позовні вимоги вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не належать до задоволення.

Зазначив, що проблема територіальної приналежності Деліївської філії Дубовецького ліцею має уже понад тридцять років, та постійно є об`єктом спекуляцій, піару, розбрату та ворожнечі між жителями сіл Делієве та Лани Дубовецької територіальної громади Івано-Франківською району, Івано-Франківської області.

Вказав, що 27.07.2022 виконавчий комітет Дубовецької сільської ради прийняв рішення "Про зміну поштової адреси об`єктам нерухомого майна", відповідно до якого змінив поштову адресу закладу освіти Деліївської філії Дубовецького ліцею Дубовецької сільської ради на адресу: вул.Підгора,2, с. Лани, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області.

Звернув увагу суду, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно та Положення про Деліївську філію Дубовецького ліцею з юридичною адресою: вул. Молодіжна, 1, с. Делієве прийняті та виготовлені до 27.07.2022, а тому зазначена "стара" адреса навчального закладу. Робота щодо зміни даних в цих документах ведеться. Затримка внесення вищевказаних змін зумовлена судовими процесами, одним з яких є оскарження прийнятого виконавчим комітетом рішення "Про зміну поштової адреси об`єкта нерухомого майна" від 27.07.2022. Справа розглядалась в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, які визнали правомірність дій Дубовецької сільської ради щодо зміни поштової адреси.

В судовому засіданні представник відповідача наголосив на тому, що станом на 05.08.2022 навчальний заклад - Деліївська філія Дубовецького ліцею був єдиним навчальним закладом в області, який знаходився на земельній ділянці без правовстановлюючих документів на неї; виготовлення та затвердження Технічної документації здійснене із повним дотриманням чинного законодавства.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні інженер-землевпорядник, виконавець технічної документації Озарко Л. Я. вказав, що технічна документація виготовлена на підставі звернення Дубовецької сільської ради відповідно до рішення 8 сесії сільської ради восьмого скликання від 28.05.2021 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти".

Зазначив, що в процесі розроблення пакету документів технічної документації проведені геодезичні роботи із заміру кутів повороту земельної ділянки. В процесі опрацювання та виготовлення технічної документації інформація про земельну ділянку вноситься до системи Державного земельного кадастру. Формування земельної ділянки як об"єкта цивільних прав із присвоєнням кадастрового номера відбувається автоматизованою системою. Кадастровий номер складається із ряду цифр, які визначають індивідуальний номер земельної ділянки. Перші десять цифр свідчать про область, район, населений пункт на території якого розташована земельна ділянка, останні цифри-ідентифікатор земельної ділянки. При внесенні відомостей, координат і поворотних точок присвоюється цей кадастровий номер. В системі ДЗК на той час були вже внесені межі населених пунктів сіл Лани та Деліїв, відповідно система сформувала цей кадастровий номер земельної ділянки, яка знаходиться на території с.Лани. Іншим чином система не може сформувати земельну ділянку.

Вказав, що документація із землеустрою розроблена відповідно до ст.28 Закону України "Про землеустрій " та погоджена в установленому законодавством порядку.

Обставини справи. Оцінювання доказів.

Предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення Дубовецької сільської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3.2276 га".

Підставою позову є порушення земельного законодавства.

28.05.2021 Дубовецька сільська рада прийняла рішення "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти", відповідно до якого надала дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтованою площею 3.3 га в межах населеного пункту с. Лани Дубовецької сільської ради для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти.

21.07.2022 Дубовецька сільська рада відповідно до акта встановлення та узгодження меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти Дубовецької сільської ради встановила, що межі земельної ділянки загальною площею 3,2276 га, яка знаходиться за адресою: вул.Підгора,2 с.Лани, перебуває в комунальній власності Дубовецької сільської ради для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, перенесені в натуру та виражені 49 поворотними точками. Власник (користувач) земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Межі земельної ділянки пред`явлені сільському голові Дубовецької сільської ради, який зобов`язаний дотримуватись визначених меж та несе відповідальність за їх порушення відповідно до законодавства. Вказаний акт підписаний сільським головою Дубовецької сільської ради Андрусяком П. В., виконавцем робіт Кухтей М. В., старостою села Лани Лазарчуком Г. Д. та начальником відділу земельних ресурсів Ґудзаком Б. І. (а. с. 84).

На вказаній земельній ділянці, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна розташований об`єкт нерухомого майна - загальноосвітня школа І-Ш ступенів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12. Опис складової частини загальною площею 2987.7 кв.м; складова частина об`єкта нерухомого майна-це майстерня Б. Опис складової частини: загальна площа 188.4 кв.м; складова частина об`єкта нерухомого майна: котельня В. Опис складової частини: загальна площа 99 кв.м., складова частина об`єкта нерухомого майна: сарай Г, загальною площею 26.4 кв. м; вуличні туалети Д, загальною площею 6.3 кв. м. Розмір частки 1, форма власності комунальна, адреса вул.Молодіжна,1 с. Делієве; Власник: Деліївська сільська рада (а. с. 43-44).

Надалі зазначений заклад освіти, у зв"язку із реформою з децентралізації місцевого самоврядування, реорганізовано у Деліївську філію Дубовецького ліцею. Його статус закріплений у Положенні про Делїївську філію Дубовецького ліцею, що затверджене рішенням сесії Дубовецької сільської ради. Правонаступником Деліївської сільської ради стала Дубовецька сільська рада.

27.07.2022 виконавчий комітет Дубовецької сільської ради прийняв рішення "Про зміну поштової адреси об`єктам нерухомого майна", відповідно до якого змінив поштову адресу закладу освіти Деліївської філії Дубовецького ліцею Дубовецької сільської ради на адресу: вул.Підгора,2, с. Лани, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області. Рішення виконавчого комітету Деліївської сільської ради № 11 від 12.05.2015 вважати таким, що втратило чинність (а. с. 56).

05.08.2022 Дубовецька сільська рада на 27 сесії сільської ради восьмого скликання прийняла рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3.2276 га" відповідно до якого вирішила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3.2276 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, кадастровий номер 1:01:001:0344.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0344, площею 3.2276 га знаходиться у власності територіальної громади, Дубовецької сільської ради, , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64547452 від 19.08.2022, розмір частки 1/1.

Як вбачається з протоколу 27 сесії сільської ради восьмого скликання від 05.08.2022 на вказаному засіданні були присутні 15 депутатів та запрошені жителі Деліївського старостинського округу. Під час прийняття спірного рішення із зауваженнями, щодо зазначення в технічній документації адреси земельної ділянки: с.Лани, вул. Підгора, 2 виступила депутат Підгаєцька М.М. та попросила зняти з проєкту рішення словосполучення "с.Лани, вул. Підгора, 2", оскільки адреса навчального закладу, який знаходиться на цій земельній ділянці с.Делієве, тому земельна ділянка теж має знаходитись в селі Делієве.

З метою встановлення місця розташування Деліївської філії Дубовецького ліцею 08.08.2022 Дубовецька сільська рада звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області з листом, в якому висловила прохання вказати територіальне місце розташування Деліївської філії Дубовецького ліцею (колишня Деліївська школа).

Згідно з інформацією, яка міститься в листі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 11.08.2022, запитувальний заклад освіти знаходиться на території с. Лани Ланівської сільської ради Галицького району та займає територію контурів № 343а, площею 0,6 га (школа) та 344 площею 2,2 га (спортивний майданчик), що відображено в експлікації земель по угіддях і контурах до плану землекористування с. Лани Ланівської сільської ради Галицького району, та ст. 426 Проекту формування територій і встановлення меж сільських рад і населених пунктів Галицького району (обліковий номер документації Ш0-3-1252/2 від 26.10.1998), який був розроблений Івано-Франківською філією інституту землеустрою УААН.

Знаходження у користуванні закладу освіти земельної ділянки 2,8 га на території населеного пункту с. Лани Ланівської сільської ради також підтверджується ст. 429 Розроблювальної відомості до звіту про наявність земель та розподіл їх по землекористувачах, власниках землі та угіддях с. Лани Ланівської сільської ради.

За даними проєкту формування території і встановлення меж Деліївської сільської ради та населеного пункту с. Делієве контур № 343 площею 0,6 га (школа) та № 344 площею 2,2 га (спортивний майданчик) не знаходяться на території населеного пункту с. Делієве.

Відповідно до пояснювальної записки, яка міститься в Технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності Дубовецької сільської ради для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти (код КВЦПЗ 03.02), що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, Дубовецька сільська рада, с.Лани, вул. Підгора, 2, розробленій ТОВ "Гектар-ІФ", складання технічної документації виконувалось відповідно до положень Земельного кодексу України, ст.57 Закону України "Про землеустрій", постанови Кабінету Міністрів України №476 від 05 червня 2019 року "Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель та визнання таким, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України". З метою проведення інвентаризації земельної ділянки зроблено аналіз наявної документації із землеустрою, планово - картографічних матеріалів, правових підстав формування земельної ділянки, відомостей про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, переліку обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути. При розробленні технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель були використані відомості Державного земельного кадастру про межі суміжних земельних ділянок за допомогою електронного кабінету сертифікованого інженера - землевпорядника. Технічна документація із землеустрою розроблена відповідно до ст. 28 Закону України "Про землеустрій" та погоджена в порядку передбаченому ст. 186 Земельного кодексу України.

Однак прокурор вважає, що рішення Дубовецької сільської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3,2276 га" від 05.08.2022 є протиправним, оскільки прийняте з порушенням вимог земельного законодавства щодо належної інвентаризації земель під закладами освіти, відтак порушує інтереси держави та права мешканців с.Делієве, у зв"язку з чим звернувся в суд за їх захистом. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 та ч. 1, 2 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 статті 13 Конституції України, власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ч. 1 статті 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Як передбачено пп. а) ч. 2 статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Згідно з статтею 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1).

За змістом ч. 2 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частини 3, 4 статті 79-1 Земельного кодексу України).

За змістом пункту 3 частини п`ятої статті 186 Земельного кодексу України, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель затверджується щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 п.а) статті 19 Закону України "Про землеустрій", до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель (підпунктом к) частини другої статті 25 Закону України "Про землеустрій").

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про землеустрій", інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, формування земельних ділянок, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України.

В статті 57 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель розробляється за рішенням власників (розпорядників) земельних ділянок або за рішенням сільських, селищних, міських рад.

Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає:

а) пояснювальну записку;

б) матеріали топографо-геодезичних вишукувань;

в) пропозиції щодо узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, що посвідчують право на земельну ділянку, та Державному земельному кадастрі;

г) робочий і зведений інвентаризаційні плани;

ґ) переліки земельних ділянок (земель) у розрізі за категоріями земель та угіддями, наданих у власність (користування) з кадастровими номерами, наданих у власність (користування) без кадастрових номерів, не наданих у власність чи користування, що використовуються без документів, що посвідчують право на них, що використовуються не за цільовим призначенням, невитребуваних земельних часток (паїв), відумерлої спадщини;

д) відомості про меліоративну мережу або її складову частину/частини, в тому числі надані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері гідротехнічної меліорації земель, для державної реєстрації меліоративної мережі або її складової частини/частин у Державному земельному кадастрі, а також про земельні ділянки, на яких вони розміщені;

е) відомості про земельні ділянки (частини земельних ділянок) та масиви земель сільськогосподарського призначення, включених до території обслуговування меліоративної мережі.

У разі формування земельної ділянки технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель також включає:

а) відомості про обчислення площі земельної ділянки;

б) кадастровий план земельної ділянки;

в) перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

г) відомості про встановлені межові знаки.

У разі виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру щодо меж земельних ділянок та/або інших відомостей про земельні ділянки, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель також включає кадастрові плани відповідних земельних ділянок із зазначенням виправлених відомостей про них.

У разі формування земельної ділянки під час інвентаризації земель не допускається:

а) розташування однієї будівлі на декількох земельних ділянках;

б) розташування на земельній ділянці лише окремої частини будівлі.

Кадастрові плани земельних ділянок, помилки у відомостях Державного земельного кадастру щодо яких виправляються, погоджуються з власниками таких земельних ділянок (якщо земельна ділянка перебуває у користуванні - також із землекористувачем).

З викладеного вбачається, що ключову роль у питанні встановлення площі та меж земельної ділянки, яка підлягає інвентаризації відіграє саме проект землеустрою, за яким таку ділянку було відведено у користування, позаяк саме у ньому враховуються усі особливості формування ділянки. При поданні позову з підстав, які заявляє прокурор у цій справі, належить враховувати, що одним із можливих способів доказування, крім покликання на документи, які були прийняті до адміністративної реформи та реформи з децентралізації місцевого самоврядування, є саме обставини наявності недоліків або неточностей у розробленому проекті землеустрою чи той факт, що проект землеустрою не відповідає вимогам закону або є необґрунтованим. Сама по собі констатація факту того, що об"єкт нерухомості та земельна ділянка має знаходитись в с.Делієве, а не в с.Лани, без обґрунтування належними та допустимими доказами, не може вважатися належним обґрунтуванням позову та не дає підстав для його задоволення.? ?

Відповідно до п. 6 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. № 476 інвентаризація земель проводиться в межах адміністративно-територіальних одиниць, територій, межі яких визначені проектами формування територій і встановлення меж сільських, селищних рад, масивів земель сільськогосподарського призначення, окремих земельних ділянок, сукупності земельних ділянок (частин земельних ділянок) сільськогосподарського призначення, гідротехнічна меліорація яких може забезпечуватися меліоративною мережею (меліоративними мережами) організації водокористувачів

Згідно з п. 7 зазначеного вище Порядку вихідними даними для проведення інвентаризації земель, державної інвентаризації земель та земельних ділянок є зокрема: відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній (цифровій) формі, у тому числі Поземельної книги та планово-картографічні матеріали.

Відповідно до положень статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, особа може звернутися до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

Зі змісту статей 15, 16 ЦК України випливає, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Порушеним правом слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Отже підставою для звернення до суду є наявність порушеного права та звернення про здійснення його захисту особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Тобто, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Тому вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд у першу чергу повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) відкрито провадження у справі, належним позивачем.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач не довів, які саме права чи охоронювані законом інтереси держави та громади с. Делієве порушені оскаржуваним рішенням Дубовецької сільської ради, який саме інтерес чи право зазнали протиправного впливу, зменшення чи ліквідації.

Вказаного висновку суд дійшов з огляду на таке.

Щодо покликання прокурора на неправомірність виготовлення технічної документації зі зміною місця розташування спірної земельної ділянки за відсутності зміни меж населених пунктів є неспроможними, оскільки ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області у листі від 11.08.2022 №18-9-0.2-1647/0/2/22 зазначило, що з метою встановлення місця розташування Деліївської школи були використані матеріали Проекту формування території і встановлення меж Деліївської сільської ради населеного пункту с.Делієве та Проекту формування території і встановлення меж Ланівської сільської ради населеного пункту с.Лани, які затверджені рішенням Галицької районної ради від 18.02.1996 року "Про затвердження проекту встановлення меж населених пунктів та погодження проектів формування територій і встановлення меж сільських, селищних і міських рад Галицького району" в частині меж населених пунктів та рішенням Івано-Франківської обласної ради від 27.08.1999 року №188-9/99 "Про проект формування території і встановлення меж сільських, селищних і міських рад" в частині меж сільських, селищних рад та погодження меж міських рад, відповідно до яких навчальний заклад не знаходиться на території с.Делієве.

Щодо твердження прокурора про те, що адресою місця знаходження земельної ділянки має бути адреса вул.Молодіжна 1, с.Делієве, оскільки саме така адреса знаходження об"єктів нерухомості, які знаходяться на такій земельній ділянці, а не вул. Підгора,2 с.Лани, суд зазначає, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дубовецької сільської ради "Про зміну поштової адреси об`єктам нерухомого майна" від 27.07.2022, Дубовецька сільська рада як власник об"єкта нерухомого майна - закладу освіти Деліївської філії Дубовецького ліцею змінила поштову адресу такого закладу на адресу: вул.Підгора,2, с. Лани, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області. Правомірність таких дій відповідача визнав Івано-Франківський окружний адміністративний суд у рішенні від 25.04.2023, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведену норму закону, суд приймає рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі № 300/4662/22 як доказ, що Дубовецька сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області наділена повноваженням щодо прийняття рішень про зміну адрес об`єктів нерухомого майна; прийняте Виконавчим комітетом Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області рішення про зміну поштової адреси закладу освіти не порушує прав, свобод та законних інтересів мешканців громади; поштова адреса закладу освіти не визначає належність цього закладу до територіальної громади, яка визначена згідно Закону України "Про освіту".

Зазначення у документах, які видавались до 27.07.2022 адреси об"єкта нерухомого майна с.Делієве, не може бути підставою для скасування рішення, яке прийняте після рішення про зміну адреси, та є чинним.

Щодо не погодження меж із суміжними користувачами, зокрема із старостою с.Делієве, суд зазначає, що як вбачається з наявного в технічній документації кадастрового плану земельної ділянки, усі суміжні земельні ділянки є землями Дубовецької сільської ради, як і земельна ділянка під будівлями та спорудами Деліївської філії Дубовецького ліцею, відтак не потребувала узгодження.

Доводи прокурора щодо недотримання розробником технічної документації із землеустрою положень статті 23 та 28 Закону України Про землеустрій щодо дотримання вимог нормативно-правових актів з питань здійснення землеустрою, що є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами землеустрою та виконання ним при розробленні технічної документації обов"язків, не стосуються прийняття Дубовецькою сільською радою оскаржуваного рішення, оскільки остання не є розробником технічної документації, а є її замовником. Відтак, Дубовецька сільська рада не може бути особою, яка порушила право позивача.

В ч.3. ст. 28 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Відповідно до частин першої-другої статті 61-1 Закону України "Про землеустрій", відповідальність розробників документації із землеустрою перед замовниками такої документації та третіми особами за шкоду, що може бути заподіяна внаслідок необережності, недогляду і професійних помилок, допущених при складанні документації із землеустрою, підлягає обов`язковому страхуванню згідно із Законом України "Про страхування". Страховим випадком є заподіяння замовнику та/або третій особі шкоди внаслідок складання документації із землеустрою.

Доказів заподіяння шкоди розробником замовнику та/або третій особі прокурор не подав, матеріали справи таких доказів не містять.

Суд також вважає безпідставними доводи позивача про протиправність дій відповідача та порушення прав мешканців громади с.Деліїв, внаслідок затвердження технічної документації щодо земельної ділянки на якій знаходиться заклад освіти та визначення місця її розташування в с.Лани, і з тих підстав, що Дубовецька територіальна громада, утворена відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", до складу якої входять 15 сіл, в тому числі село Делієве та Лани. Також в ході реформи з децентралізації місцевого самоврядування Дубовецька сільська рада стала правонаступником усіх прав, майна та зобов`язань сільських рад (сіл), що увійшли до складу громади, згідно із законодавством України, включаючи майно Деліївської філії Дубовецького ліцею. Вона є органом, який забезпечує єдине управління комунальною власністю та соціальною інфраструктурою на всій території громади. Вказаний факт сторони не заперечили. Крім того підтвердили, що у навчальному закладі - Деліївській філії Дубовецького ліцею навчаються діти усіх сусідніх сіл, які теж входять до територіальної громади.

Таким чином, суд встановив, що Дубовецька сільська рада будучи суб`єктом, який здійснює управління адміністративними приміщеннями навчального закладу, відповідає за його матеріальне-технічне забезпечення, виконує повноваження у земельній сфері щодо надання земельних ділянок у користування, в межах покладених на неї законодавством повноважень, керуючись положеннями Земельного кодексу України, Закону України "Про освіту" та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Враховуючи це, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів, з метою дотримання принципів раціонального й ефективного використання та охорони земель. Отже Дубовецька сільська рада послідовно та в законний спосіб вжила всіх необхідних дій для оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться навчальний заклад, в тому числі прийняла рішення про затвердження технічної документації щодо такої земельної ділянки.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що до проведення адміністративної реформи та реформи з децентралізації власником спірного навчального закладу була Деліївська сільська рада, однак, в порушення вищезазначених правових норм не вчиняла жодних дій для оформлення у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою, на якій був розташований належний їй об"єкт нерухомості.

Відтак, позивач у справі не довів, а суд не встановив порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави та громади села Делієве, внаслідок прийняття Дубовецькою сільською радою рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3,2276 га" від 05.08.2022, за захистом яких він звернувся у цій справі, що є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові.

Крім того, суд зазначає що скасування прийнятого у встановленому законом порядку рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3,2276 га" навпаки призведе до порушення вимог земельного законодавства щодо користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Трофимчук проти України" вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін; Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Руїс Торіха проти Іспанії").

Висновок суду.

Враховуючи викладене в позові належить відмовити.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом Івано-Франківська обласна прокуратура сплатила судовий збір в сумі 2 684 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №2303 від 16 листопада 2023 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в позові, судовий збір в сумі 2 684 грн 00 коп., належить покласти на Івано-Франківську обласну прокуратуру.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні позову Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури до Дубовецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення сесії Дубовецької сільської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 3,2276 га" від 05.08.2022.

Судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. покласти на Івано-Франківську обласну прокуратуру.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.02.2026

Суддя Т. В. Максимів