УХВАЛА

м. Київ

05.02.2026Справа № 910/420/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Людмили ШКУРДОВОЇ розглянувши

позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "ПЛЕСО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КНЯЖНА ЛИБІДЬ"

про стягнення 22 664 350,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "ПЛЕСО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КНЯЖНА ЛИБІДЬ" про стягнення 22 664 350,00 грн. збитків.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на виконання будівельних робіт з реконструкції об`єктів комунальної власності міста Києва №1278 від 18.12.2019 шляхом завищення обсягів та вартості виконаних відповідачем робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2026 дану позовну заяву залишено без руху.

26.01.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Розглянувши вказану позовну заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, зі змісту ст. 27 ГПК України слідує, що дана норма є імперативною та не передбачає право осіб, які звертаються до господарського суду, змінювати територіальну юрисдикцію господарських справ на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" закріплено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 05.02.2026), адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КНЯЖНА ЛИБІДЬ" є: 07401, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул.Київська, будинок 221.

З позовної заяви слідує, що позивач, звертаючись з даним позовом до Господарського суду міста Києва, посилається на положення ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Зі змісту договору не вбачається інших особливостей, зокрема в частині місця стягнення з відповідача збитків, а адреса виконання робіт є місцем виконання зобов`язань за договором, однак, предметом позову в даній справі є стягнення завданих позивачу збитків у зв`язку з завищенням відповідачем обсягів та вартості виконаних робіт.

Відшкодування збитків не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання договору, оскільки такі збитки, за наявності достатніх правових підстав для їх стягнення, будуть оплачені відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або будуть стягнуті виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.

Отже, спірні правовідносини не мають особливостей щодо відшкодування збитків в чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами договору визначають лише місце виконання такого договору, що не є предметом позову в даній справі.

Зі змісту позовної заяви слідує, що спір про відшкодування збитків безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення, при цьому, умовами договору не визначено конкретного місця для відшкодування збитків, завданих позивачу у зв`язку з завищенням відповідачем обсягів та вартості виконаних робіт, а тому таке зобов`язання не є таким, яке належить через його особливість виконувати тільки в певному місці.

Отже, спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню збитків у чітко визначеному місці.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що для розгляду даного спору Господарський процесуальний кодекс України не передбачає іншої територіальної юрисдикції (підсудності), ніж розгляд господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява подана з порушенням приписів ст. 27 ГПК України та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, а матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд до Господарського суду Київської області.

Як передбачає частина 9 статті 176 ГПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "ПЛЕСО" (вх.№ 420/26 від 16.01.2026) з доданими до неї матеріалами передати за підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

2. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Людмила ШКУРДОВА