СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/2038/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх.№2716 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 (прийняту у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Прохоровим С.А., ухвалу підписано - 30.05.2025) у справі №922/2038/22

за заявою Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал", м.Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 у справі №922/2038/22 відмовлено в задоволенні заяви ПрАТ "Харківенергозбут" вх. №26253 від 17.10.2024 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал". Вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" в розмірі 541330,61 грн відхилено в повному обсязі.

Вказана ухвала мотивована тим, що кредитор необґрунтовано та без будь-яких доказів нарахував боржнику відповідну суму боргу за електроенергію за період з грудня 2022 року до серпня 2024 року, тобто у період повної відсутності діяльності банкрута і споживання ним електроенергії. Зокрема, місцевий господарський суд виходив з того, що додані до заяви документи є незавершеними електронними документами (проектами), створеними кредитором без погодження (підпису) боржника. Водночас рахунки за грудень 2022 року, січень 2023 року серпень 2024 року виставлено щодо об`єкта (житлового будинку), який ще в 2007 році передано в господарське відання КП "Жилкомсервіс" на підставі розпорядження Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 28.02.2007 №192, тобто не перебуває на балансі боржника.

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" з ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 у справі № 922/2038/22 про банкрутство ТОВ "Укртранссигнал", якою відхилено в повному обсязі грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" до боржника ТОВ "Укртранссигнал" в сумі 541330,61 грн; ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" з вимогами до боржника в розмірі 541330,61 грн, а саме: 495314,12 грн боргу за електроенергію за період 12/2022-08/2024; 1132,11 грн 3 % річних за період 01/2023-07/2023; 36709,38 грн інфляційних втрат з період 12/2022 та 03/2023-07/2023; 8175,00 грн - пені за період з 01/2023-04/2023; 4844,40 грн - судовий збір за подання заяви з кредиторськими вимогами.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на те, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" є укладеним за № 0014 з 01.01.2019 у зв`язку з фактичним споживанням у січні 2019 року електричної енергії та оплати її згідно з платіжною інструкцією від 27.03.2019 №65. Відтак, стверджує про те, що між сторонами існують договірні правовідносини, а саме укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 0014 (населення).

Кредитор стверджує, що за переданими від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго", який виконує функції адміністратора комерційного обліку (АКО) на території Харківської області, відомостями з 01.01.2019 боржник споживає електричну енергію у постачальника універсальних послуг кредитора за об`єктами за адресою: вул. Беркоса, буд. 25 (А, Б, В), 27, м. Харків, комерційний облік електричної енергії за якими здійснюється згідно з даними АКО. При цьому кредитор також посилається на укладений між АК "Харківобленерго" і боржником договір постачання електричної енергії №0014 від 02.11.2007.

Апелянт зазначає, що за період заявлених вимог ТОВ "Укртранссигнал" або новий власник / користувач або оператор системи розподілу не подавали повідомлень щодо нового власника / користувача відповідного об`єкта та / або звільнення приміщення та остаточного припинення користування електричною енергією. На адресу ПрАТ "Харківенергозбут" надійшла заява-повідомлення (вх. від 07.02.2025 № 3268) від ліквідатора ТОВ "Укртранссигнал" щодо припинення договору про постачання електричної енергії.

Також зауважує, що факт укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 0014 (населення) та факт укладення договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 0014, законність нарахування вимог, законність заявлення вимог досліджено, зокрема, в цій справі в ухвалах Господарського суду Харківської області від 28.11.2022, від 14.02.2023, від 17.07.2023, а також у судових справах №922/636/22, №922/3037/21, №922/795/21, №922/2848/20, №922/2049/20.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задоволено. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 у справі №922/2038/22 скасовано. Прийняте нове рішення, яким задоволено заяву ПрАТ "Харківенергозбут" з поточними грошовими вимогами до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" (вх. № 26253 від 17.10.2024). Визнано поточні грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" в розмірі 541330,61 грн, в наступній черговості: 4844,40 грн перша черга задоволення вимог кредиторів; 495314,12 грн четверта черга задоволення вимог кредиторів; 46016,49 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідні поточні кредиторські вимоги виникли на підставі договорів, відповідно до яких в інші періоди також виникли конкурсні вимоги кредитора до боржника, визнані господарським судом у цій справі. Боржник не спростував факт споживання електричної енергії за відповідний період у обсязі, визначеному в рахунках. Водночас матеріали справи не містять повідомлень на адресу постачальника електричної енергії від нового власника / користувача або від оператора системи розподілу щодо нового власника / користувача об`єкту споживача та / або звільнення приміщення та остаточного припинення користування електричною енергією. Також апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість нарахування кредитором 3% річних, інфляційних і пені.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" арбітражна керуюча Камінська Анна Анатоліївна оскаржила до суду касаційної інстанції постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 у справі №922/2038/22.

04.12.2025 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду прийнято постанову у справі № 922/2038/22, якою касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" арбітражної керуючої Камінської Анни Анатоліївни задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 у справі №922/2038/22 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2025 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх.№2716 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 у справі №922/2038/22; призначено справу до розгляду на 29 січня 2026 року о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду; встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 07.01.2026, з доказами їх надсилання учасникам справи, для подання заяв, клопотань, тощо до 07.01.2026.

06.01.2026 до суду апеляційної інстанції від ТОВ "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 207), в якому заявник просить апеляційну скаргу кредитора ПрАТ "Харківенергозбут" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 26.05.2025 року - без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції посилається, зокрема, на те, що відхиляючи зазначені грошові вимоги місцевий господарський суд обґрунтовано виходив із того, що додані до заяви документи не містять підпису або погодження з боку посадових осіб боржника. Зазначає, що надані до матеріалів справи кредитором копії договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №0014 від 01.01.2019 та заявки-приєднання до цього договору (без дати) не містять жодних підписів (фізичних чи цифрових) з боку боржника, жодних правовстановлюючих документів на об`єкти постачання у заявах-приєднання не зазначено; встановлені обставини свідчать, що станом на 01.01.2019 боржник не мав ні права власності, ні права оренди, та не був балансоутримувачем житлових будинків по вул. Беркоса 25А, 25Б, 25В та 27. Вважає, що у ПрАТ "Харківенергозбут" на момент 01.01.2019 не існувало жодної правової підстави для постачання електричної енергії боржнику.

08.01.2026 до апеляційного господарського суду від АТ "Харківобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 288, документ сформований в системі "Електронний суд" 07.01.2026), в якому заявник просить задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Також, згідно наданих у відзиві пояснень ТОВ "Укртранссигнал" входить до реєстру споживачів що входять в балансуючу групу постачальника (ПрАТ "Харківенергозбут"), якому забезпечується розподіл електричної енергії мережами Оператора системи розподілу. В зв`язку з чим, АТ "Харківобленерго" передає отримані дані про обсяги спожитої електричної енергії споживачем до ПрАТ "Харківенергозбут" на підставі договору про розподіл електричної енергії, зазначені у додатку № 10 "Фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії" № 19/13979 від 28.11.2018. В матеріалах справи наявні додатки №10 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, де міститься інформація про обсяги розподіленої електричної енергії ТОВ "Укртранссигнал" (населення) за кожен розрахунковий місяць окремо. З аналізу вказаних додатків вбачається, що обсяг розподіленої електричної енергії, який передається АТ "Харківобленерго" для проведення відповідних розрахунків збігаються з даними вказаними ПрАТ "Харківенергозбут".

28.01.2026 до апеляційного господарського суду від АТ "Харківобленерго" надійшла письмова промова у судових дебатах (вх. № 1197).

В судовому засіданні 29.01.2026 представник ПрАТ "Харківенергозбут" підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 у справі №922/2038/22 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ПрАТ "Харківенергозбут" (вх. №26253 від 17.10.2024) з грошовими вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал". Представник АТ "Харківобленерго" підтримав вимоги апеляційної скарги ПрАТ "Харківенергозбут".

Ліквідатор ТОВ "Укртранссигнал" арбітражна керуюча Камінська А.А. та представник ТОВ "ЕМАЛЬ-ЗАВОД", заперечуючи проти доводів та вимог вказаної апеляційної скарги, просили залишити апеляційну скаргу ПрАТ "Харківенергозбут" без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 22.12.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, сформованими в програмі Діловодство спеціалізованого суду.

Отже, під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 3 статті 273 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" (далі боржник, ТОВ "Укртранссигнал"); визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" в сумі 3096997,25 грн, (з яких: 2828806,64 грн - заборгованість за електричну енергію, 101027,92 грн - пені, 59540,72 грн - 3% річних, 107621,97 грн - інфляційних втрат), 24810,00 грн сплаченого судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у даній справі, 60300,00 грн витрат пов`язаних із розглядом цієї справи (авансовий платіж згідно ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства); введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича.

В подальшому, ПрАТ "Харківенергозбут" подано до господарського суду заяву з додатковими кредиторськими вимогами до боржника та уточнення до вказаної заяви, відповідно до якого кредитор уточнив додаткові грошові вимоги станом на 27.11.2022 та просив визнати вимоги у загальному розмірі 1565895,12 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2023 (попереднє засідання) у справі №922/2038/22, в тому числі, визнано вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" у сумі 1565895,12 грн (з яких 1289518,18грн - основний борг; 276376,94 грн- штрафні санкції) та 4962,00 грн судового збору за подання заяви із грошовими вимогами до боржника.

Крім того, 29.06.2023 ПрАТ "Харківенергозбут" подано до господарського суду заяву з грошовими вимогами до боржника (вх. №16758) у розмірі 2510657,75 грн, з яких 2400469,21 грн, 110188,54 грн - штрафні санкції та 5368,00 грн судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі №922/2038/22 визнано грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" у розмірі 2510657,75грн (з яких 2400469,21 грн основний борг, 110188,54 грн - штрафні санкції), які є конкурсними без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів, а також 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі №922/2038/22 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2024 відсторонено арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича (свідоцтво №1936 від 10.12.2019) від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" ().

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2024 у справі №922/2038/22 задоволено заяву арбітражної керуючої Камінської Анни Анатоліївни (вх. № 27211 від 30.10.2024) на участь у справі в якості ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" (); призначено арбітражну керуючу Камінську Анну Анатоліївну (св-во №1413 від 19.07.2013, адреса АДРЕСА_1 ) ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал".

Водночас, у межах зазначеної справи ПрАТ "Харківенергозбут" (далі кредитор) 17.10.2024 подало заяву (вх. № 26253) з поточними грошовими вимогами до боржника в розмірі 541330,61 грн, а саме: 495314,12 грн боргу за електроенергію за період з грудня 2022 року до серпня 2024 року; 1132,11 грн 3% річних за період з січня 2023 року до липня 2023 року; 36709,38 грн інфляційних втрат за грудень 2022 року та з березня 2023 року до липня 2023 року; 8175,00 грн пені за період з січня 2023 року до квітня 2023 року, а також 4844,40 грн судового збору за подання заяви.

Фактичні обставини справи, встановлені під час розгляду вказаної заяви.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" (кредитор) є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник електричної енергії за вільними цінами здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 в порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі Правила, ПРРЕЕ), та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення створено електропостачальника ПАТ "Харківенергозбут", тоді як АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

За твердженням кредитора, на підставі заяви-приєднання боржник приєднався до договору про постачання електричної енергії споживачу №0014 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції постачальника №ЗП (далі договір-1, т.10 а.с.16-24).

За умовами договору-1 постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 договору-1).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 5.5 договору-1).

Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника (пункти 5.6, 5.10 договору-1).

Оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору (пункт 5.7 договору-1).

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (пункт 6.2 договору-1).

Якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції (пункт 5.8 договору-1).

Кредитор до заяви додав комерційну пропозицію №ЗП для споживачів із запланованим обсягом споживання від 50000 кВт*год до 500000 кВт*год на місяць. Попередня оплата у розмірі 100% від вартості фактичного обсягу спожитої електричної енергії за відповідний попередній період; (плата за надання послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем через постачальника) (далі комерційна пропозиція №ЗП).

Згідно з пунктом 5 комерційної пропозиції №ЗП рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа включно місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Пунктом 8 комерційної пропозиції №ЗП передбачено, що в разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених пунктом 5 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних та індексу інфляції повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Також 01.01.2019 боржник і кредитор уклали додаткову угоду до договору-1 (далі додаткова угода), відповідно до якої боржник приєднався до Системи ЕДО (електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів).

Після реєстрації споживача в системі ЕДО він набуває права здійснювати формування та надсилання документів, передбачених умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, в електронному вигляді та зобов`язаний отримувати електронні документи і повідомлення, направлені йому постачальником (пункт 3.2 додаткової угоди).

Факт надсилання сторонами електронних документів фіксується в Системі ЕДО; сторони погодили, що наявність в Системі ЕДО запису про надсилання відповідного електронного документу є достатньою правовою підставою для підтвердження належного виконання умов договору, Правил, інших нормативно-правових актів; при наявності такого запису відповідний електронний документ вважається доставленим та отриманим адресатом. Отже, днем (датою) отримання споживачем рахунку є день (дата) направлення його постачальником в Системі ЕДО (пункт 3.11 додаткової угоди).

Крім того, за твердженням кредитора, 01.01.2019 боржник приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №0014 (населення) з 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів (далі договір-2, т.10 а.с.25-31).

За умовами договору-2 постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 договору-2).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 5.8 договору-2).

Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника (пункти 5.9, 5.13 договору-2).

Оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору (пункт 5.10 договору-2).

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (пункт 6.2 договору-2).

Пунктом 4 комерційної пропозиції передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Відповідно до довідки про обсяги розподіленої електричної енергії по споживачу боржнику за період: грудень 2022 року, з січня 2023 року по грудень 2023 року, з січня 2024 по серпень 2024, за ЕІС-кодом точки комерційного обліку об`єкта споживача 62Z171 (м. Харків, вул. Беркоса, буд. 25 А, буд. 25 Б, буд.25 В) розподілено: за 12/2022 12637 кВт*год; за 01/2023 15052 кВт*год; за 02/2023 14183 кВт*год; за 03/2023 10671 кВт*год; за 04/2023 12842 кВт*год; за 05/2023 5583 кВт*год; за 06/2023 4017 кВт*год; за 07/2023 5235 кВт*год; за 08/2023 4724 кВт*год; за 09/2023 5589 кВт*год; за 10/2023 11010 кВт*год; за 11/2023 13897 кВт*год; за 12/2023 12681 кВт*год; за 01/2024 13624 кВт*год; за 02/2024 14031 кВт*год; за 03/2024 12414 кВт*год; за 04/2024 6534 кВт*год; за 05/2024 6124 кВт*год; за 06/2024 4053 кВт*год; за 07/2024 3844 кВт*год; за 08/2024 3731 кВт*год; усього 192476 кВт*год.

Вказаний обсяг розподіленої електричної енергії по споживачу також підтверджується актами про обсяги розподіленої електричної енергії.

Згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" кредитор як постачальник провів боржнику як споживачу відповідне нарахування та за результатами розрахункового періоду сформував і виставив рахунки за спожиту електричну енергію та акти приймання-передачі електричної енергії за період 12/2022-08/2024 за об`єктами за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд.25 А, буд. 25 Б, буд. 25 В, на загальну суму 495314,12 грн а саме:

- за період 12/2022 нараховано 23548,08 грн (акт від 10.01.2023 за грудень 2022 року), строк оплати 17.01.2023, не сплачено;

- за період 01/2023 нараховано 28065,25 грн (акт від 08.02.2023 за січень 2023 року), строк оплати 15.02.2023, не сплачено;

- за період 02/2023 нараховано 26260,36 грн (акт від 15.03.2023 за лютий 2023 року), строк оплати 15.03.2023, не сплачено;

- за період 03/2023 нараховано 19786,56 грн (акт від 10.04.2023 за березень 2023 року), строк оплати 17.04.2023, не сплачено;

- за період 04/2023 нараховано 23823,23 грн (акт від 10.05.2023 за квітень 2023 року), строк оплати 17.05.2023, не сплачено;

- за період 05/2023 нараховано 10247,70 грн (акт від 09.06.2023 за травень 2023 року), строк оплати 16.06.2023, не сплачено:

- за період 06/2023 нараховано 11091,36 грн (акт від 09.07.2023 за червень 2023 року), строк оплати 17.07.2023, не сплачено;

- за період 07/2023 нараховано 14531,14 грн (акт від 08.08.2023 за липень 2023 року), строк оплати 15.08.2023, не сплачено;

- за період 08/2023 нараховано 13201,14 грн (акт від 06.09.2023 за серпень 2023 року), строк оплати 13.09.2023, не сплачено;

- за період 09/2023 нараховано 15796,04 грн (акт від 06.10.2023 за вересень 2023 року), строк оплати 13.10.2023, не сплачено;

- за період 10/2023 нараховано 31399,12 грн (акт від 08.11.2023 за жовтень 2023 року), строк оплати 15.11.2023, не сплачено;

- за період 11/2023 нараховано 39815,74 грн (акт від 06.12.2023 за листопад 2023 року), строк оплати 13.12.2023, не сплачено;

- за період 12/2023 нараховано 36107,12 грн (акт від 09.01.2024 за грудень 2023 року), строк оплати 16.01.2024, не сплачено;

- за період 01/2024 нараховано 38949,10 грн (акт від 06.02.2024 за січень 2024 року), строк оплати 13.02.2024, не сплачено;

- за період 02/2024 нараховано 40143,77 грн (акт від 07.03.2024 за лютий 2024 року), строк оплати 14.03.2024, не сплачено;

- за період 03/2024 нараховано 35292,83 грн (акт від 08.04.2024 за березень 2024 року), строк оплати 15.04.2024, не сплачено;

- за період 04/2024 нараховано 18204,08 грн (акт від 07.05.2024 за квітень 2024 року), строк оплати 14.05.2024, не сплачено;

- за період 05/2024 нараховано 17067,88 грн (акт від 07.06.2024 за травень 2024 року), строк оплати 14.06.2024, не сплачено;

- за період 06/2024 нараховано 17779,86 грн (акт від 09.07.2024 за червень 2024 року), строк оплати 16.07.2024, не сплачено;

- за період 07/2024 нараховано 17255,18 грн (акт від 06.08.2024 за липень 2024 року), строк оплати 13.08.2024, не сплачено;

- за період 08/2024 нараховано 16948,58 грн (акт від 10.09.2024 за серпень 2024 року), строк оплати 17.09.2024, не сплачено.

Також до матеріалів справи додано розрахунок суми боргу по споживачу ТОВ "Укртранссигнал" (населення) згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0014 від 01.01.2019 за період з грудня 2022 року по серпень 2024 року станом на 01.09.2024, згідно якого загальна суму заборгованості складає 495314,12грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0014 (населення) від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції № 1 для малих побутових споживачів (договору-2) становить 495314,12грн, що підтверджується доданими до заяви з грошовими вимогами до боржника копіями рахунків та актів приймання - передачі електричної енергії (т.10 а.38-69).

У зв`язку з невиконанням боржником зазначених зобов`язань кредитор нарахував за договором:

- №0014 (населення) від 01.01.2019: пеню в загальному розмірі 8175,00 грн; 3% річних у загальній сумі 1132,11 грн; інфляційні в загальній сумі 6824,14грн.

- №0014 від 01.01.2019: інфляційні, які нараховані за прострочення оплат на загальну суму на загальну суму 29885,24 грн.

Господарський суд першої інстанції також встановив, що додані до заяви документи: комерційна пропозиція №ЗП; повідомлення від 06.11.2020 про зміну умов публічної комерційної пропозиції з 01.12.2020 до договору-1; договір-1 з заявою-приєднання до договору-1; комерційна пропозиція №1 для малих непобутових споживачів; акти звіряння взаєморозрахунків за електроенергію; акти приймання-передачі електричної енергії, не містять підпису або погодження з боку посадових осіб боржника, документальних підтверджень направлення їх на підпис боржнику.

З огляду на види господарської діяльності боржника (зокрема, виробництво електричного освітлювального устаткування, виробництво електричних побутових приладів, виробництво неелектричних побутових приладів, друкування іншої продукції, виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг, холодне штампування та гнуття, виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій тощо) він не є і не був 01.01.2019 "побутовим або малим непобутовим споживачем".

Рішенням 7 сесії Харківської міської ради від 30.10.2002 "Про комунальну власність міста Харкова" надано згоду на прийняття до комунальної власності об`єктів: житлові будинки по вул. Беркоса (Довгалевська) 25-Б, 25-В в м. Харкові без наявної інформації про особу, яка передала ці об`єкти.

Рішенням 9 сесії Харківської міської ради від 25.12.2002 "Про комунальну власність міста Харкова" надано згоду на прийняття до комунальної власності об`єктів: житловий будинок по вул. Беркоса (Довгалевська) 25-А, яке містить інформацію про те, що передано від АТЗТ "Харківський емальзавод".

Житлові будинки по вул. Беркоса, 25-А, 25-Б, 25-В у м. Харкові передано в господарське відання КП "Жилкомсервіс" відповідно до розпорядження Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 28.02.2007 №192.

26.05.2025 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви ПрАТ "Харківенергозбут" вх. №26253 від 17.10.2024 з грошовими вимогами до божника з підстав, зазначених вище.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Предметом апеляційного перегляду є судове рішення господарського суду, ухвалене за наслідками розгляду заяви про визнання поточних грошових вимог до боржника, обґрунтованих наявністю заборгованості за договорами постачання електричної енергії, укладення яких (та, відповідно, споживання електричної енергії у відповідний період) ліквідатор боржника заперечує.

У силу частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За визначенням, наведеним у статті 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. Зокрема, поточні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом (частина 8 статті 45 КУзПБ).

У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу (частина 4 статті 60 КУзПБ).

Відповідно до частини 5 статті 59 КУзПБ заява з вимогами поточного кредитора має відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 45 цього Кодексу, тобто має містити, зокрема, розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування тощо.

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 01.12.2022 у справі №918/1154/21).

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16, від 22.12.2022 у справі №910/14923/20).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

При цьому для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20, від 22.12.2022 у справі №910/14923/20).

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 22.12.2022 у справі №910/14923/20 наголосив, що для запобігання визнанню необґрунтованих вимог до боржника та порушенню цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Розглядаючи кредиторські вимоги, суд у силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог, з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 29.03.2021 у справі №913/479/18, а також від 22.12.2022 у справі №910/14923/20).

Системний аналіз цих приписів засвідчує, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником.

Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України) (постанова Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №910/14923/20).

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду (зокрема викладеною в постанові від 19.12.2019 у справі №916/1041/17) не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Однак необхідно наголосити, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів та інших правочинів.

За загальним правилом, встановленим статтею 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Водночас статтею 634 Цивільного кодексу України передбачено договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зокрема, згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, такі види договорів: про постачання електричної енергії споживачу (пункт 14); про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (пункт 15) тощо.

Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (частини 1, 2 статті 56 зазначеного Закону).

Універсальна послуга постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України (пункт 93 статті 1 зазначеного Закону).

Універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та/або малому непобутовому споживачу, який знаходиться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії (частина 1 статті 63 зазначеного Закону).

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (частина 4 статті 63 зазначеного Закону).

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, зокрема фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ, Правила), які затверджені постановою від 14.03.2018 №312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до пункту 1.2.1 глави 1.2 розділу І ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (Додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку (пункт 1.2.7 глави 1.2 розділу І ПРРЕЕ).

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору (пункт 1.2.8 глави 1.2 розділу І ПРРЕЕ).

Укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку.

При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил (пункт 1.2.15. глави 1.2 розділу І ПРРЕЕ).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3.1.6 глави 3.1 розділу ІІІ ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачу здійснюється, зокрема, якщо споживач є стороною діючих договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами (пункт 3.1.7 глави 3.1 розділу ІІІ ПРРЕЕ).

Згідно з пунктами 3.1.8 - 3.1.9 глави 3.1 розділу ІІІ ПРРЕЕ договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем і передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання (пункт 3.2.5 глави 3.2 розділу ІІІ ПРРЕЕ). Споживач, обравши комерційну пропозицію, надає електропостачальнику заповнену заяву-приєднання разом із необхідними для укладення відповідного договору документами (пункт 3.2.11 глави 3.2 розділу ІІІ ПРРЕЕ.

Згідно з вимогами пункту 3.2.10 глави 3.2 розділу ІІІ ПРРЕЕ бланк заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу має містити, зокрема, дані щодо адреси об`єкта, ЕІС-коду об`єкта (площадки вимірювання).

Разом із заявою-приєднанням новий споживач постачальника універсальних послуг додатково надає, зокрема, копію документа, яким визначено право власності чи користування (оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта) (підпункт 3 пункту 3.3.5 глави 3.3 розділу ІІІ ПРРЕЕ).

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку (пункт 3.2.13 глави 3.2 розділу ІІІ ПРРЕЕ).

Відповідно до пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

У пункті 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 також передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина перша статті 207 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 23.06.2022 у справі №917/1951/19 та від 29.05.2024 у справі №910/6103/23).

Зі змісту заяви ПрАТ "Харківенергозбут" з поточними грошовими вимогами до боржника вбачається, що останні виникли на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №0014 від 01.01.2019 та договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0014 з 01.01.2019.

В апеляційній скарзі кредитор стверджує про те, що судом першої інстанції проігноровано договірні правовідносини між ПрАТ "Харківенергозбут" та ТОВ "Укратранссигнал", а також те що ПрАТ "Харківенергозбут" є ініціюючим кредитором у даній справі про банкрутство ТОВ "Укртранссигнал", грошові вимоги якого ґрунтувались на неналежному виконані вказаних вище договорів, заборгованість за якими була підтверджена судовими рішеннями у справах №922/636/22, №922/3037/21, №922/795/21, №922/2848/20, №922/2049/20, які набрали законної сили.

Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний Суд у постанові від 04.12.2025 у даній справі зазначив таке:

"95. Як вбачається з встановлених господарськими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, поточні грошові вимоги Кредитора до Боржника на загальну суму 495314,12 грн обґрунтовано неоплатою рахунків за період 12/2022-08/2024 за спожиту електричну енергію за об`єктами за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд.25 А, буд. 25 Б, буд. 25 В.

96. Господарські суди чітко не з`ясували з огляду на надані учасниками справи докази, чи передбачено Договором-1 та / або Договором-2 постачання Боржнику електричної енергії на перелічені об`єкти за вказаною адресою. Місцевий господарський суд у своєму рішенні вказав лише, що у Договорі-1 зазначено виробниче приміщення, а в Договорі-2 зазначено житловий будинок.

97. Водночас, відхиляючи зазначені грошові вимоги, місцевий господарський суд виходив із того, зокрема, що додані до Заяви документи не містять підпису або погодження з боку посадових осіб Боржника, немає документальних підтверджень направлення їх на підпис Боржнику (його посадовій особі), тобто вони є незавершеними електронними документами (проектами), створеними виключно Кредитором без погодження з Боржником. При цьому Боржник не має будь-якого нерухомого майна, що має характеристики житлової будівлі за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, 25.

98. Апеляційний господарський суд безпосередньо не досліджував зазначені обставини щодо укладення Договору-1 і Договору-2 шляхом приєднання Боржника до них у встановленому законом порядку, а натомість послався на обставини, встановлені судовими рішеннями в господарських справах, ухвалених за участю Кредитора та Боржника, які не підлягають повторному доказуванню. У цьому контексті господарський суд апеляційної інстанції послався на ухвали Господарського суду Харківської області від 28.11.2022, від 14.02.2023, від 17.07.2023 у цій справі, якими визнано конкурсні грошові вимоги Кредитора, а також рішення Господарського суду Харківської області у справах №922/636/22, №922/3037/21, №922/795/21, №922/2848/20, №922/2049/20 (посилання на справу №922/2049/20 не є релевантним, адже в ній вирішено спір між іншими особами, ніж учасники цієї справи).

99. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у цій справі, зокрема, визнано грошові вимоги Кредитора до Боржника за договором №0014 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів, підтверджені рішеннями Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2848/20, від 14.05.2021 у справі №922/795/21, від 30.09.2021 у справі №922/3037/21, від 05.09.2022 у справі №922/636/22, у сумі 3096997,25 грн (з яких 2828806,64 грн заборгованість за електричну енергію, 101027,92 грн пеня, 59540,72 грн 3% річних, 107621,97 грн інфляційні втрати).

100. У зазначеній ухвалі господарський суд керувався, зокрема, приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України та зазначив, що 01.01.2019 Боржник приєднався до умов договору №0014 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів.

101. Рішеннями Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2848/20, від 30.09.2021 у справі №922/3037/21 (на які послався Господарський суд Харківської області в ухвалі від 28.11.2022 та апеляційний господарський суд у оскаржуваній постанові) задоволено позови Кредитора про стягнення з Боржника заборгованості за електричну енергію. У наведених рішеннях зазначено, зокрема, що публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua; 01.01.2019 відповідач приєднався до умов договору №0014 з 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів. Однак не вказано, в який саме, передбачений законом, спосіб здійснено таке приєднання, а також про безпосереднє дослідження зазначених обставин на підставі певних доказів.

102. Рішеннями Господарського суду Харківської області від 14.05.2021 у справі №922/795/21, від 05.09.2022 у справі №922/636/22 (на які послався Господарських суд Харківської області в ухвалі від 28.11.2022 та апеляційний господарський суд у оскаржуваній постанові) задоволено позови Кредитора про стягнення з Боржника заборгованості за електричну енергію. У наведених рішеннях зазначено, зокрема, що оскільки Боржник фактично спожив електричну енергію та оплатив рахунки за використану електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, вважається укладеним на умовах договору №0014 з 01.01.2019 (на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів).

103. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Харківської області від 14.02.2023 у цій справі (на яку послався суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові), зокрема, визнано додаткові вимоги Кредитора в сумі 1565895,12 грн (з яких 1289518,18 грн основний борг, 276376,94 штрафні санкції) як такі, що підтверджені належними доказами та є обґрунтованими. У вказаній ухвалі місцевий господарськи суд зазначив, що 01.01.2019 Боржник приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №0014 (населення). Однак в ухвалі немає посилань на безпосереднє встановлення зазначеної обставини на підставі дослідження наявних у справі доказів.

104. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у цій справі визнано додаткові грошові вимоги Кредитора у розмірі 2510657,75 грн (з яких 2400469,21 грн основний борг, 110188,54 грн штрафні санкції), підтверджені рішеннями Господарського суду Харківської області від 16.03.2023 у справі №922/2038/22(922/1405/22), від 12.04.2023 у справі №922/2038/22(922/1180/22). У зазначеній ухвалі господарський суд керувався, зокрема, приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України та не послався на певний договір, укладений між Кредитором і Боржником.

105. Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.03.2023 у справі №922/2038/22(922/1405/22), від 12.04.2023 у справі №922/2038/22(922/1180/22) (на які послався Господарський суд Харківської області в ухвалі від 17.07.2023) задоволено позови Кредитора про стягнення з Боржника заборгованості за електричну енергію. У наведених рішеннях зазначено, що Боржник надав підписану заяву-приєднання до умов договору №0014 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції №ЗП, фактично споживав електричну енергію, що підтверджується наданими до справи актами приймання-передачі електричної енергії, тому вказаний договір вважається укладеним.

106. З викладеного вбачається, що перелічені судові рішення (на які послався апеляційний господарський суд у контексті надання преюдиційного значення обставинам укладення Договору-1 і Договору-2) стосуються укладення договорів з різними назвами: договору №0014 з 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів (ухвала від 28.11.2022 у цій справі, рішення від 30.11.2020 у справі №922/2848/20, від 30.09.2021 у справі №922/3037/21, від 14.05.2021 у справі №922/795/21, від 05.09.2022 у справі №922/636/22); договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №0014 (населення) від 01.01.2019 (ухвала від 14.02.2023 у цій справі); договір №0014 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції №ЗП (ухвала від 17.07.2023 у цій справі, рішення від 16.03.2023 у справі №922/2038/22(922/1405/22), від 12.04.2023 у справі №922/2038/22(922/1180/22).

107. При цьому в наведених судових рішеннях не зазначено, щодо постачання електричної енергії на які саме об`єкти укладено відповідні договори, тоді як апеляційний господарський суд під час розгляду цієї справи не з`ясував відповідності вказаних договорів тим, посиланням на які обґрунтовано грошові вимоги Кредитора у Заяві, тобто Договору-1 та / або Договору-2, та чи передбачають вони постачання Боржнику електричної енергії саме на ті об`єкти, щодо яких нараховано відповідну заборгованість.

Крім того, лише в рішеннях від 14.05.2021 у справі №922/795/21, від 05.09.2022 у справі №922/636/22, від 16.03.2023 у справі №922/2038/22(922/1405/22), від 12.04.2023 у справі №922/2038/22(922/1180/22) зазначено про спосіб приєднання боржника до відповідних договорів".

Як вбачається зі змісту заяви ПрАТ "Харківенергозбут" з поточними грошовими вимогами до боржника та наданого до матеріалів справи розрахунку, поточні грошові вимоги кредитора до боржника в сумі основного боргу 495314,12 грн виникли на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0014 від 01.01.2019 та обґрунтовано заявником неоплатою рахунків за період 12/2022-08/2024 за спожиту електричну енергію за об`єктами за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд.25 А, буд. 25 Б, буд. 25 В.

Враховуючи заперечення ліквідатора боржника проти заявлених вимог кредитора та зважаючи на вказівки суду касаційної інстанції щодо необхідності дослідження обставин укладення договору, яким такі вимоги обґрунтовані, шляхом приєднання боржника до нього у встановленому законом порядку, суд апеляційної інстанції щодо укладання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 0014 (населення) зазначає таке.

Як вже було зазначено вище, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення створено електропостачальника ПАТ "Харківенергозбут", тоді як АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Отже, у зв`язку із змінами в організації ринку електричної енергії було встановлено необхідність переукладення всіх договорів між споживачами та постачальниками електричної енергії.

Водночас, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 16.11.2018 № 1446 та положень абз. 16 п. 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ринок електричної енергії" АТ "Харківобленерго" до 01.01.2019 здійснювало господарську діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електричної енергії за регульованим тарифом на підставі відповідних ліцензій та укладених договорів.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 02.11.2007 між АТ "Харківобленерго" та ТОВ "Укртранссигнал" був укладено договір про постачання електричної енергії № 0014, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. Перелік розрахункових засобів обліку основного споживача та його субспоживачів, з необхідними для розрахунків даними застосовуються, наведений у додатках № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію", № 3.2. "Дані про відпуск електроенергії на невиробничі потреби" та № 3.3 "Дані про відпуск електроенергії субспоживачам" до цього договору, відповідно.

Невід`ємними частинами цього договору є додатки, серед яких: Додаток 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію", Додаток № 3.2 "Дані про відпуск електроенергії на невиробничі потреби".

Додаток № 3.3 "Дані про відпуск електроенергії субспоживачам" відсутній в цьому договорі.

Договір підписаний директором ТОВ "Укртранссигнал" Бондаренко А.Ф. та скріплений печаткою товариства (далі договір від 02.11.2007).

30.05.2016 між АТ "Харківобленерго" та ТОВ "Укртранссигнал" укладена додаткова угода про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 0014 від 02.11.2007, в якій сторони домовились у зв`язку з прийняттям нової редакції Правил користування електричної енергії згідно Постанови НКРЕ № 2684 від 29.10.2015 внести зміни до договору про постачання електричної енергії № 0014 від 02.11.2007, виклавши його у відповідній редакції.

Додаток № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" та Додаток № 3.2 "Дані про відпуск електроенергії на інші потреби споживача" також передбачені вказаною угодою.

Додаткова угода підписана директором ТОВ "Укртранссигнал" Шнуров М.О. та скріплена печаткою товариства.

Згідно додатку до договору від 02.11.2007 № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію", зазначено виробничі приміщення за адресою: вул. Довгалівська (стара назва, зараз Беркоса) 25.

Додаток № 3.2 до договору від 02.11.2007 містить дані про відпуск електроенергії на інші потреби споживача" ТОВ "Укртранссигнал", а саме: житлові будинки (з газовими плитами) за адресою: вул. Довгалівська (стара назва, зараз Беркоса) 25 (А, Б, В), 27.

В подальшому, 01.01.2019 між АТ "Харківобленерго" та ТОВ "Укртранссигнал" укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №0014 шляхом підписання заяви-приєднання, що діє на умовах договору про постачання електричної енергії від 02.11.2007 № 0014.

Суд враховує надані пояснення АТ "Харківобленерго" стосовно того, що відповідно до паспорта точки розподілу електричної енергії до площадки комерційного обліку входять виробничі приміщення та житлові будинки розташовані за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, 25, 25-А, 25-Б, 25-В, 27. Вказані об`єкти електрифікації також були погоджені у додатку №3.2 до договору про постачання електричної енергії №0014 від 02.11.2007 (на умовах якого безпосередньо приєднався споживач). Вказаний додаток до договору є погодженим зі споживачем, а саме підписаний уповноваженою особою.

У відповідності до пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії" передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

ПрАТ "Харківенергозбут" зазначає, що після відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії АТ "Харківобленерго" (оператор системи розподілу) передано дані щодо побутових споживачів та малих непобутових споживачів, яким постачається електрична енергія на території Харківської області, постачальнику універсальної послуги - ПрАТ "Харківенергозбут". Тобто, з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії, зокрема населенню, у порядку, визначеному ПРРЕЕ, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Отже, заявник стверджує, що між ПрАТ "Харківенергозбут" та ТОВ "Укратранссигнал" існують договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії, у тому числі укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 0014 (населення).

Суд зазначає, оскільки споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення договору з електропостачальником не допускається, договір укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Таким чином, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту.

При цьому, тільки на вимогу споживача електропостачальник має надати паперовий примірник договору, підписаний з його боку.

На підтвердження обставин щодо акцептування та приєднання до умов вказаного договору ПрАТ "Харківенергозбут" посилається на таке: ТОВ "Укртранссигнал" в січні 2019 року фактично спожито електричну енергію у обсязі 21260 кВт/год; платіжною інструкцією від 27.03.2019 № 65 здійснено оплату спожитої електричної енергії за січень-лютий 2019 року у сумі 73518,37 грн (платник: ТОВ "Укртранссигнал" ); за переданими даними від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго", який виконує функції АКО (адміністратора комерційного обліку) на території Харківської області з 01.01.2019, ТОВ "Укратранссигнал" споживає електричну енергію у постачальника універсальних послуг ПрАТ "Харківенергозбут" за об`єктами за адресою: вул. Беркоса, буд. 25 (А, Б, В) 27, м. Харків, комерційний облік електричної енергії, за якими здійснюється згідно даних АКО.

Суд зазначає, що надані до матеріалів справи АТ "Харківобленерго" звіти (додаток №9 до договору) про обсяги спожитої електричної енергії ТОВ "Укртранссигнал" за січень 2019-січень 2022 роки містять дані по об`єкту споживача за адресою: вул.Беркоса 25 (А, Б, В), 27. При цьому, частина таких звітів складена за участю ТОВ "Укртранссигнал", містить підпис директора Шнурова М.О. та печатку товариства, в яких зазначено відомості стосовно найменування об`єкта споживача - «жил.дом», «населення», а також адреса вул.Беркоса 25 (А, Б, В), 27 (т.6).

Стосовно факту оплати ТОВ "Укртранссигнал" за спожиту електричну енергію судом досліджено наявну в матеріалах справи виписку по рахунку в АБ "Південний" з 03.09.2018 по 25.04.2023, надану розпорядником майна. Вказана виписка містить відомості стосовно платежу 27.03.2019 у сумі 73518,37 грн на користь ПрАТ "Харківенергозбут" за спожиту е/енергію згідно договору №0014 від 02.11.2007, що не дає змоги ідентифікувати оплату саме за спірним договором. Водночас, такі платежі від 24.04.2019 № 114, від 24.05.2019 171, від 29.07.2019 №№ 270, 271, від 01.08.2018 № 281, від 30.08.2019 № 318 містять посилання на договір №0014 (нас) від 02.11.2007, а у призначенні платежів від 18.10.2019 № 371, 21.10.2019 №№ 382, 385, від 28.10.2019 №№ №412, 413 зазначено «сплата за електроенергію (населення)за дог.0014 від 01.01.2019».

Враховуючи зазначене вище та встановлені обставини, зважаючи на те, що ПрАТ "Харківенергозбут" направило оферту (розміщений договір про постачання електричної енергії споживачу на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут" zbutenergo.kharkov.ua.) та виконувало послуги з постачання електроенергії, в свою чергу ТОВ "Укртранссигнал" було фактично спожито електричну енергію та наявні оплачені рахунки за спожиту електроенергію, колегія суддів вважає доведеним укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 0014 (населення), дані про який передані від попереднього постачальника АТ "Харківобленерго".

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0014 з 01.01.2019 є чинними, в судовому порядку недійсним визнано не було. Укладення договору між сторонами здійснювалось відповідно до вимог чинного законодавства. Жодних заперечень щодо укладання або умов договору під час його дії сторонами не заявлялось.

Отже, ліквідатором не спростовано належним чином факт існування договірних відносин боржника з ПрАТ "Харківенергозбут".

В контексті наведеного, колегія суддів також вважає необґрунтованими висновки господарського суду першої інстанції щодо не доведення ініціюючим кредитором належними та допустимими доказами обсягів спожитої боржником електричної енергії за спірний період, з огляду на те, що за приписами пунктів 4.12., 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила) затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.08.2018 №312 (надалі - Постанова) розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п.4.13 ПРРЕЕ).

Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (пункту 4.14 ПРРЕЕ).

Крім того, згідно з пунктом 10 Постанови, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу (AT "Харківобленерго").

У відповідності до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами пункту 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №311, обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Отже, у відповідності до встановлених норм чинного законодавства, оператор системи розподілу - АТ "Харківобленерго" адмініструє точки комерційного обліку електричної енергії, отримує від споживача або зчитує самостійно покази засобів комерційного обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії спожитої споживачем та надає цю інформацію постачальнику електричної енергії.

З аналізу вищевикладеного слідує, що розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ "Харківенергозбут" (постачальник) проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу AT "Харківобленерго" показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.

Більш того, визначення обсягу спожитої електричної енергії не відноситься до компетенції ПрАТ "Харківенергозбут", а відноситься до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 № 1470 (підпункт 2 пункту 2.3. Розділу 2 Ліцензійних умов).

Таким чином, довідка про обсяги розподіленої електричної енергії по споживачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" за період грудень 2022, з січня 2023 по грудень 2023, з січня 2024 по серпень 2024 (т.10 а.с.169), за ЕІС-кодом точки комерційного обліку об?єкту споживача 62Z171 (м.Харків, вул. Беркоса, буд.25 А, буд. 25 Б, буд.25 В) (передана оператором системи розподілу - АТ "Харківобленерго"), відповідно до якої кредитором було виставлено рахунки, свідчить про те, що ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник, виконало свої зобов`язання по договору належним чином та в повному обсязі щодо поставки електричної енергії споживачу (боржнику) - Товариству з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал".

Доказів на спростування факту споживання електричної енергії за період грудень 2022 року, з січня 2023 року по грудень 2023 року, з січня 2024 по серпень 2024 в обсязі, визначеному в рахунках, боржником, ані під час розгляду справи місцевим господарським судом, ані під час апеляційного перегляду надано не було.

Судова колегія також вважає безпідставними висновки суду про те, що рахунки за грудень 2022, січень 2023 - серпень 2024, на які посилався кредитор, виставлені боржнику за кодом ЕІС (унікальний код, що ідентифікує суб`єкта ринку електричної енергії або точку комерційного обліку) - 62Z171 по об`єкту: житлові будинки, що розташовані за адресою вул. Беркоса, будинки 25-А, 25-Б, 25-В в м. Харкові, який ще в 2007 році було передано в господарське відання КП "Жилкомсервіс" відповідно до розпорядження Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 28.02.2007 №192.

По-перше, як встановлено вище у цій постанові, керівник ТОВ "Укртранссигнал" в період 2019-2021 підписував звіти про обсяги спожитої електричної енергії ТОВ "Укртранссигнал" по об`єкту споживача за адресою: вул. Беркоса, буд. 25 (А, Б, В) 27, а також здійснював оплати за договором від 01.01.2019 № 0014 (населення).

По-друге, згідно умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а саме пункту 13.5, дія цього договору припиняється у разі зміни власника об`єкта споживача та отримання від нового власника (користувача) або оператора системи розподілу документального підтвердження щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з новим власником (користувачем).

Проте, матеріали справи не містять жодних повідомлень від нового власника/користувача або від оператора системи розподілу щодо нового власника/користувача об`єктом споживача на адресу постачальника електричної енергії.

Крім того, згідно з пунктом 4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта.

Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта.

У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил, після припинення дії договорів зі споживачем, який звільняє приміщення, у частині постачання та розподілу електричної енергії на цей об`єкт.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що за період заявлених поточних вимог (12/2022-08/2024, і навіть раніше) від боржника - ТОВ "Укртранссигнал" або від нового власника/користувача, або від оператора системи розподілу надходили повідомлення про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією.

При цьому, на адресу ПрАТ "Харківенергозбут" така заява-повідомлення щодо припинення договору постачання електричної енергії надійшла від ліквідатора ТОВ "Укртранссигнал" лише у лютому 2025 року (заява від 06.02.2025), в якій ліквідатор повідомив про припинення договору №0014 (населення) ПУП від 01.01.2019 та договору №0014 ВЦ від 01.01.2019 на постачання електричної енергії.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що поточні грошові вимоги ініціюючого кредитора за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0014 з 01.01.2019 за електричну енергію за період грудень 2022 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 по серпень 2024 року у розмірі 495314,12 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають визнанню та включенню до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Щодо нарахованих 3% річних, інфляційних та пені за договором про постачання електричної енергії споживачу №0014 від 01.01.2019 та договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0014 з 01.01.2019, судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Так, положеннями договору про постачання електричної енергії споживачу №0014 від 01.01.2019 та договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 0014 з 01.01.2019 передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Згідно комерційних пропозицій, у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

На підставі вказаних вище норм законодавства та умов договорів, кредитором було нараховано за договором про постачання електричної енергії:

1) №0014 (населення) від 01.01.2019: пеню в загальному розмірі 8175,00грн; 3% річних нарахованих на підставі положень умов комерційної пропозиції і ст.625 ЦК України в загальній сумі 1132,11грн; інфляційні, які нараховані за прострочення оплат на загальну суму на загальну суму 6824,14грн;

2) №0014 від 01.01.2019: інфляційні, які нараховані за прострочення оплат на загальну суму на загальну суму 29885,24грн.

Судова колегія, перевіривши надані ініціюючим кредитором розрахунки 3% річних, пені та інфляційних на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, дійшла висновку про їх правомірність та обґрунтованість.

Таким чином, загальний розмір поточної заборгованості боржника перед ПрАТ "Харківенергозбут" становить 541330,61грн, з яких 495314,12грн - основний борг; 46016,49грн - штрафні санкції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що поточні грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" підтверджені належними доказами та є обґрунтованими, у зв`язку із чим, підлягають визнанню в повному обсязі.

Отже, доводи скаржника знайшли своє підтвердження.

Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу і не впливають на результат вирішення спору, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010).

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції у даній справі обставини та докази на їх підтвердження, перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та відповідність рішення нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам статті 236 ГПК України.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, доводи апелянта знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у зв`язку із чим наявні підстави для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", скасування ухвали господарського суду Харківської області від 26.05.2025 у справі №922/2038/22 та прийняття нового рішення, про задоволення заяви ПрАТ "Харківенергозбут" з поточними грошовими вимогами до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" (вх. № 26253 від 17.10.2024).

Керуючись статтями 269, 270, п.2 ч.1 статті 275, п.п.1, 3 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 у справі №922/2038/22 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ПрАТ "Харківенергозбут" з поточними грошовими вимогами до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" (вх. № 26253 від 17.10.2024).

Визнати поточні грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" в розмірі 541330,61грн, в такій черговості:

-4844,40грн перша черга задоволення вимог кредиторів,

-495314,12грн четверта черга задоволення вимог кредиторів,

-46016,49грн шоста черга задоволення вимог кредиторів.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.02.2026.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна