ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід головуючого судді

"09" лютого 2026 р. Справа№ 910/15039/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання Місюк О.П.

за участю представників:

позивача - не з`явилися;

відповідача 1 - не з`явилися;

відповідача 2 - не з`явилися;

відповідача 3 - Мартинюка О.О.;

відповідача 4 - Миронової Л.О.;

відповідача 5 - Мороз Н.В.;

прокурор - Спора Г.І.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдор Комплект" про відвід головуючого судді Шапрана В.В.

подану під час розгляду апеляційної скарги заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025

у справі №910/15039/25 (суддя - Пукас А.Ю.)

за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Бетон";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Європолітех";

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Енранзалізобетон";

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдор Комплект";

5. Фізичної особи-підприємця Мамедова Олександра Олександровича

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду знаходиться справа №910/15039/25 за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2025 апеляційну скаргу у справі №910/15039/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 у справі №910/15039/25, справу призначено до розгляду на 20.01.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енранзалізобетон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдор Комплект", Товариство з обмеженою відповідальністю "Європолітех" та Фізичної особи-підприємця Мамедова О.О. про відкладення розгляду справи. Розгляд справи №910/15039/25 за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 відкладено до 02.02.2026.

У судовому засіданні 02.02.2026 у розгляді справи №910/15039/25 за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва оголошено перерву до 09.02.2026.

06.02.2026 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдор Комплект" надійшла заява про відвід головуючого судді Шапрана В.В. від участі у розгляді справи №910/15039/25.

В обґрунтування поданої заяви представник відповідача-4 відмітив, що під час підготовки до розгляду даної справи йому стало відомо, що в органах прокуратури працює син головуючого судді Шапрана Віктора Валентиновича - Шапран Олександр Вікторович (місце роботи: Київська міська прокуратура, посада: прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва). В той же час Офіс Генерального прокурора є органом прокуратури вищого рівня щодо обласних та окружних прокуратур, обласна прокуратура є органом прокуратури вищого рівня щодо окружних прокуратур, розташованих в межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.

Отже, на переконання заявника, заступник Генерального прокурора може здійснювати вплив на прокурора окружної прокуратури - Шапрана Олександра Вікторовича, який в свою чергу може вплинути на Шапрана Віктора Валентиновича, з огляду на що головуючий суддя Шапран Віктор Валентинович не може здійснювати розгляд даної справи.

У судовому засіданні 09.02.2026 представники відповідачів-3, 4, 5 підтримали заяву про відвід головуючого судді з підстав викладених у ній.

Прокурор заперечував проти поданої заяви, просив повернути без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдор Комплект" про відвід головуючого судді Шапрана В.В.

Дослідивши вказані доводи заяви про відвід, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

В силу положень ч. ч. 2 та 3 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 4 статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви про відвід, зокрема, доводів заявника щодо можливого впливу заступника Генерального прокурора на прокурора Шапрана О.В., який в свою чергу може вплинути на головуючого суддю Шапрана В.В., суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у ст. ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Закон України "Про запобігання корупції" визначає, що певні особи зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника. У випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі вона повідомляє Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Такий обов`язок Закон визначає, зокрема, для суддів господарських судів України.

Конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли у неї при реалізації службових повноважень дискреційного характеру наявний приватний інтерес, який може вплинути на її об`єктивність та неупередженість під час вчинення дії, прийняття рішення з питання, у якому у неї наявний приватний інтерес. За відсутності принаймні однієї із складових конфлікту інтересів - службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу - конфлікт інтересів не виникає.

Отже, згідно з нормами Закону України "Про запобігання корупції" для правильного застосування суддею заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у конкретному випадку необхідно встановлювати дві обов`язкові ознаки, які визначають поняття конфлікту інтересів у їх взаємозв`язку: (1) наявність приватного інтересу судді; (2) посадові повноваження судді.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Сам по собі факт того, що син судді Шапрана В.В. є прокурором не свідчить про безумовну наявність у вказаного судді приватного інтересу під час здійснення суддею правосуддя у всіх справах, учасником яких є органи прокуратури, а відтак не є достатньою, самостійною і об`єктивною обставиною, яка у розумінні ст. 35 ГПК України може зумовлювати процесуальний наслідок у вигляді відводу судді, не є беззаперечною і очевидною умовою для застосування такого інституту у справі, що розглядається.

Разом з тим Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрдор Комплект" не надало доказів наявності у головуючого судді Шапрана В.В. особистої заінтересованості (приватного інтересу) у результаті розгляду даної справи, а відтак, конфлікт інтересів у даному випадку не виникає.

Оцінюючи доводи заяви про відвід суд також відзначає, що жодної зацікавленості у результатах розгляду цієї справи суддя Шапран В.В. не має і не може мати, а міркування стосовно цього висловлюються у заяві формально, без наведення відповідних обґрунтувань з посиланням на конкретні вагомі та переконливі факти і докази, тобто мають суб`єктивний характер і засновані на припущеннях заявника.

Необхідно врахувати і те, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Разом з тим, факт перебування сина Шапрана В.В. на посаді в органах прокуратури є обставиною, яка може викликати сумнів як в учасників справи так і в стороннього спостерігача щодо об`єктивності судді Шапрана В.В. при розгляді апеляційної скарги заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 у справі №910/15039/25.

Відповідно до положень Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема якщо у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Як встановлюють вказані принципи, довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Аналогічний принцип відображено в статті 15 Кодексу суддівської етики.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, зокрема в рішенні «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Також відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З огляду на викладене вище та з метою уникнення можливості виникнення сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Шапрана В.В. при розгляді справи №910/15039/25, з ціллю законності прийняття рішення у справі за наслідками її розгляду та забезпечення довіри до судової влади України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдор Комплект" про відвід судді Шапрана В.В. від розгляду даної справи.

Керуючись статтями 32, 35, 38, 39, 234, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдор Комплект" про відвід головуючого судді Шапрана В.В. задовольнити.

2. Відвести головуючого суддю Шапрана В.В. від участі у розгляді справи №910/15039/25.

3. Матеріали справи №910/15039/25 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко