РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2026Справа № 910/12927/23 (910/13428/25)
За позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" (11571, Житомирська обл., Коростенський район, село Ушомир, вул. Березюка,15, ідентифікаційний номер 32285225)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569)

про стягнення 85 021,62 грн.

в межах справи №910/12927/23

За заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"(69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний номер 00130926)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/12927/23 за заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток".

Приватне підприємство "Укрпалетсистем" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" про стягнення 85 021,62грн збитків, завданих позивачу внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

18.11.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" надійшов відзив на позовну заяву.

25.11.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" надійшла заява про розподіл судових витрат.

11.12.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021 між Приватним підприємством «Укрпалетсистем» (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Паверсток» (Постачальник) укладено Договори №32198 та №32199 про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

На виконання умов Договорів позивач здійснив оплату спожитої електричної енергії із посиланням на рахунки відповідно до наступних платіжних доручень на загальну суму 510 129,76 грн., в т.ч. ПДВ на суму 85 021,62 грн.: Платіжне доручення №8967 ERP від 06.05.2022 р. на суму 14786,64 грн., в т.ч. ПДВ 2464,44 грн. Платіжне доручення №8966 ERP від 06.05.2022 р. на суму 14786,64 грн., в т.ч. ПДВ 2464,44 грн. Платіжне доручення №8970 ERP від 06.05.2022 р. на суму 11089,98 грн., в т.ч. ПДВ 1848,33 грн. Платіжне доручення №8969 ERP від 06.05.2022 р. на суму 11089,98 грн., в т.ч. ПДВ 1848,33 грн. Платіжне доручення №8968 ERP від 06.05.2022 р. на суму 11089,98 грн., в т.ч. ПДВ 1848,33 грн. Платіжне доручення №8991 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10385,71 грн., в т.ч. ПДВ 1730,95 грн. Платіжне доручення №8990 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10385,71 грн., в т.ч. ПДВ 1730,95 грн. Платіжне доручення №8997 ERP від 06.05.2022 р. на суму 13847,62 грн., в т.ч. ПДВ 2307,94 грн. Платіжне доручення №8993 ERP від 06.05.2022 р. на суму 14805,94 грн., в т.ч. ПДВ 2467,66 грн. Платіжне доручення №8999 ERP від 06.05.2022 р. на суму 11104,45 грн., в т.ч. ПДВ 1850,74 грн. Платіжне доручення №8995 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10385,71 грн., в т.ч. ПДВ 1730,95 грн. Платіжне доручення №8996 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10385,71 грн., в т.ч. ПДВ 1730,95 грн. Платіжне доручення №8992 ERP від 06.05.2022 р. на суму 13847,62 грн., в т.ч. ПДВ 2307,94 грн. Платіжне доручення №8994 ERP від 06.05.2022 р. на суму 11104,45 грн., в т.ч. ПДВ 1850,74 грн. Платіжне доручення №8998 ERP від 06.05.2022 р. на суму 11104,45 грн., в т.ч. ПДВ 1850,74 грн. Платіжне доручення №9000 ERP від 06.05.2022 р. на суму 11104,45 грн., в т.ч. ПДВ 1850,74 грн. Платіжне доручення №9001 ERP від 06.05.2022 р. на суму 14805,94 грн., в т.ч. ПДВ 2467,66 грн. Платіжне доручення №11312 ERP від 25.05.2022 р. на суму 11089,98 грн., в т.ч. ПДВ 1848,33 грн. Платіжне доручення №11318 ERP від 25.05.2022 р. на суму 10385,71 грн., в т.ч. ПДВ 1730,95 грн. Платіжне доручення №11319 ERP від 25.05.2022 р. на суму 11104,45 грн., в т.ч. ПДВ 1850,74 грн. Платіжне доручення №8977 ERP від 06.05.2022 р. на суму 14033,06 грн., в т.ч. ПДВ 2338,84 грн. Платіжне доручення №8982 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10524,79 грн., в т.ч. ПДВ 1754,13 грн. Платіжне доручення №8983 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10687,31 грн., в т.ч. ПДВ 1781,22 грн. Платіжне доручення №8978 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10524,79 грн., в т.ч. ПДВ 1754,13 грн. Платіжне доручення №8980 ERP від 06.05.2022 р. на суму 14033,06 грн., в т.ч. ПДВ 2338,84 грн. Платіжне доручення №8979 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10524,79 грн., в т.ч. ПДВ 1754,13 грн. Платіжне доручення №8981 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10524,79 грн., в т.ч. ПДВ 1754,13 грн. Платіжне доручення №11314 ERP від 25.05.2022 р. на суму 10524,79 грн., в т.ч. ПДВ 1754,13 грн. Платіжне доручення №8986 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10687,31 грн., в т.ч. ПДВ 1781,22 грн. Платіжне доручення №8984 ERP від 06.05.2022 р. на суму 14249,75 грн., в т.ч. ПДВ 2374,96 грн. Платіжне доручення №8988 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10687,31 грн., в т.ч. ПДВ 1781,22 грн. Платіжне доручення №8987 ERP від 06.05.2022 р. на суму 14249,75 грн., в т.ч. ПДВ 2374,96 грн. Платіжне доручення №8985 ERP від 06.05.2022 р. на суму 10687,31 грн., в т.ч. ПДВ 1781,22 грн. Платіжне доручення №11315 ERP від 25.05.2022 р. на суму 10687,31 грн., в т.ч. ПДВ 1781,22 грн. Платіжне доручення №14469 ERP від 15.06.2022 р. на суму 2876,05 грн., в т.ч. ПДВ 479,34 грн. Платіжне доручення №14470 ERP від 15.06.2022 р. на суму 3355,40 грн., в т.ч. ПДВ 559,23 грн. Платіжне доручення №14471 ERP від 15.06.2022 р. на суму 2557,02 грн., в т.ч. ПДВ 426,17 грн. Платіжне доручення №14472 ERP від 15.06.2022 р. на суму 2983,20 грн., в т.ч. ПДВ 497,20 грн. Платіжне доручення №14465 ERP від 15.06.2022 р. на суму 11089,98 грн., в т.ч. ПДВ 1848,33 грн. Платіжне доручення №14466 ERP від 15.06.2022 р. на суму 14786,64 грн., в т.ч. ПДВ 2464,44 грн. Платіжне доручення №14475 ERP від 15.06.2022 р. на суму 13847,62 грн., в т.ч. ПДВ 2307,94 грн. Платіжне доручення №14476 ERP від 15.06.2022 р. на суму 10385,71 грн., в т.ч. ПДВ 1730,95 грн. Платіжне доручення №14473 ERP від 15.06.2022 р. на суму 14805,94 грн., в т.ч. ПДВ 2467,66 грн. Платіжне доручення №14474 ERP від 15.06.2022 р. на суму 11104,45 грн., в т.ч. ПДВ 1850,74 грн. Платіжне доручення №14467 ERP від 15.06.2022 р. на суму 10495,72 грн., в т.ч. ПДВ 1749,29 грн. Платіжне доручення №14468 ERP від 15.06.2022 р. на суму 10524,79 грн., в т.ч. ПДВ 1754,13 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на момент проведення оплати) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 7 статті 276 ГК України передбачено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до п.14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розд. V цього Кодексу.

За змістом пп."а" п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно із пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно із пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються, та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до абзацу 4 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт201.7 статі 201 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 зазначила, що з 01.01.2015 ПК не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2024 у справі № 906/267/23.

Матеріали справи не містять доказів реєстрації ТОВ "Паверсток" податкових накладних на загальну суму 85 021,62 грн., а саме: по оплаті від 06.05.2022 - до 05.06.2022, по оплаті від 25.05.2022 до 18.06.2022, по оплаті від 15.06.2022 до 05.07.2022.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Відтак, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Судом встановлено, що ТОВ "Паверсток" усупереч положень ст. 201 ПК України реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 85 021,62 грн. не здійснило.

Відтак, позивач наразі позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 85 021,62 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 викладено правову позицію про те, що хоча обов`язок надавача послуг зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед замовником, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків.

Таким чином, наявні усі елементи складу господарського правопорушення, а саме має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.

З огляду на наведене, вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) на користь Приватного підприємства "Укрпалетсистем" (11571, Житомирська обл., Коростенський район, село Ушомир, вул. Березюка,15, ідентифікаційний номер 32285225) 85 021 (вісімдесят п`ять тисяч двадцять одну) грн. 62 коп. збитків, 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.02.2026

Суддя Д.В. Мандичев