ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р. Справа № 922/5/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м.-н Конституції, буд. 16; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодчий-Л" (адреса: 61033, м. Харків, вул. Тахіатаська, буд. 8; )
про стягнення 42957,09 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодчий-Л" (далі відповідач) 42957,09 грн., з яких:

41005,00 грн - орендної плати за період з вересня 2024 р. до березня 2025 р.;

1952,09 грн - пені за період з жовтня 2024 р. до березня 2025 р.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним між сторонами договором оренди № 2057 від 14.11.2018 щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного та поштового направлено копію ухвали від 06.01.2026.

Зокрема, копія ухвали доставлена до електронного кабінету позивача в підсистемі Електронний суд, про що свідчить залучена до матеріалів справи довідка від 06.01.2026.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи копія ухвали від 06.01.2026 направлена засобами поштового зв`язку на адресу його реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Проте, зазначена копія ухвали повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою.

Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про відкриття провадження у справі, а останні в розумінні вимог ст. 120, 232 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.01.2026.

Розглянувши матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 14.11.2018 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зодчий-Л", як орендарем, було укладено договір оренди № 2057, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення 1-го поверху № 6а, 19-:-24 загальною площею 158,6 кв. м в житловому будинку (технічний паспорт від 02.02.2018, інвентаризаційна справа № 70755), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Тахіатаська, будинок 8, літ. «А-9» та знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс». Право на оренду цього майна отримано Орендарем на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.11.2018 № 809 «Про передачу в оренду нежитлових приміщень». Право комунальної власності на нерухоме майно, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційними номерами 101.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що набуття орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього договору та акта приймання передачі майна.

Відповідно до пункту 3.1. договору вартість об`єкта оренди визначається на підставі висновку про вартість майна і становить 441 411,00 грн. без ПДВ станом на 08.08.2018 року.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу / додаток № 2 до положення про оренду майна територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням сесії Харківської міської ради 7 скликання № 755/17 від 20.09.2017 року. Базова орендна плата становить 3553,82 грн. без ПДВ за жовтень 2018 року. Ставка орендної плати становить 10 %, 7% за рік (пункт 3.2. договору).

Згідно з п. 3.4 договору, нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акта приймання-передачі майна або з моменту розірвання Договору відповідно до п. 10.6.

Пунктами 3.5., 3.6. договору сторони погоди, що орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця. Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачує ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Орендна плата перераховується до бюджету (пункт 3.7. договору).

У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі першочергово погашається пеня, а після цього сплачується основна сума боргу з орендної плати (пункт 3.11. договору).

Відповідно до п. 3.10 договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь балансоутримувача та бюджету м. Харкова з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Відповідно до п. 7.3 Договору, у разі прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п. 3.10 Договору порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов`язання повинно було бути виконано.

Додатковою угодою № 1 від 09 грудня 2021 року Договір було викладено в новій редакції, згідно з якою орендна плата становила 4 305,53 грн без ПДВ за жовтень 2021 року. 10.1. цей договір діє до 14.09.2024 року».

В подальшому договір № 2057 від 14.11.2018 було розірвано з 11.03.2025 за Рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/4111/24.

Відповідно до п 2.3. Договору, у разі припинення цього Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві Майно у стані, не гіршому, ніж воно було одержане, з урахуванням нормального зносу, згідно з актом приймання-передачі в термін, що зазначений у листі про непролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Позивач зазначає, що відповідачем належним чином не виконано обов`язки зі сплати орендних платежів у строк, порядку та розмірі, встановленими Договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед бюджетом Харківської міської територіальної громади з оплати орендної плати за Договором в сумі 41005,00 грн. за період з вересня 2024 року по березень 2025 року

На підтвердження вищезазначеного, позивач надає реєстр платежів, а також розрахунок заборгованості.

Також у зв`язку з прострочення відповідачем виконання зобов`язань зі сплати орендної плати, позивачем нараховано йому пеню в сумі 1952,09 грн за прострочення оплати щомісячних орендних платежів.

Обставини щодо стягнення боргу та пені стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В даному випадку, факт належного виконання позивачем умов договору договір № 2057 від 14.11.2018 щодо передачі відповідачу в оренду нежитлових приміщень підтверджується матеріалами справи (зокрема актом приймання-передачі від 14.11.2018) та висновками, викладеними в рішенні Господарського суду Харківської області від 12.02.2025 у справі № 922/4111/24.

Зазначене в свою чергу породжує для відповідача обов`язок сплачувати передбачені договором орендні платежі.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, та на момент подання позову має перед позивачем заборгованість з орендних платежів за період з вересень 2024 року по березень 2025 року в сумі 41005,00 грн.

Як вище зазначалось, договір № 2057 від 14.11.2018 було розірвано з 11.03.2025 за рішенням суду в справі № 922/4111/24.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Однак, заборгованість за договором оренди, яка виникла до моменту розірвання договору в судовому порядку, підлягає оплаті відповідачем в повному обсязі, оскільки з розірванням договору зобов`язання зі сплати орендної плати не припинилися.

Аналогічного висновку дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема у постанові № 904/7077/20 від 05.07.2022, у якій зазначено, що закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Оскільки відповідач в процесі розгляду даної справи зазначених обставин не спростував та не надав суду доказів сплати заборгованості за договором, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення заявленого позову в даній частині вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача 41005,00 грн. заборгованості з орендної плати.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 3.10 договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь балансоутримувача та бюджету м. Харкова з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів в передбачений договором строк підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене надає позивачу право на нарахування пені за таке прострочення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім нараховано до стягнення з відповідача 1952,09 грн пені за прострочення оплати кожного з щомісячних орендних платежів за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд констатує його арифметичну вірність.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в даній частині вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 1952,09 грн пені.

З урахуванням вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 238-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зодчий-Л" (адреса: 61033, м. Харків, вул. Тахіатаська, буд. 8; ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м.-н Конституції, буд. 16; ):

41005,00 грн - орендної плати за період з вересень 2024 року по березень 2025 року;

1952,09 грн - пені за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року;

2422,40 грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

СуддяО.І. Байбак