ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2026 р. Справа № 924/147/26

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна кредитна компанія" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна кредитна компанія" м.Київ

до 1. фізичної особи-підприємця Андрусів Юлії Олександрівни с.Терешівці Хмельницького району Хмельницької області

2. ОСОБА_1 м.Кременець Тернопільської області

про стягнення 1420792,50 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 09.02.2026 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна кредитна компанія" до фізичної особи-підприємця Андрусів Юлії Олександрівни, ОСОБА_1 про стягнення 1420792,50 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про неналежне виконання відповідачами умов кредитного договору №В56 від 11.02.2022 та договору поруки №ВР56 від 11.02.2022.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2026, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Також разом із позовною заявою до суду 09.02.2026 від ТОВ "Універсальна кредитна компанія" надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою останнє просить накласти арешт на майно, яке належить Андрусіву О.В.: закінчений будівництвом об`єкт, приміщення, приміщення кафе-бару під літ. "А", загальна площа 97,9 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 040. В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що 11 лютого 2022 року між ТОВ "Універсальна кредитна компанія" та фізичною особою-підприємцем Андрусів Ю.О. укладено кредитний договір № В56 від 11.02.2022, умовами якого передбачено надання строкового кредиту в розмірі 1000000,00 грн із терміном повернення до 10.02.2024. Відповідно до п. А10 кредитного договору зобов`язання позичальника забезпечується договором поруки №ВР56 від 11.02.2022, укладеним із Андрусівим О.В., договорами застави № ВZ56-1 від 11.02.2022 та № ВZ56-2 від 11.02.2022. Зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем 1 оплати по кредиту вносились нерегулярно з перервами в кілька місяців, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 10.01.2026 у розмірі 1420792,50 грн, з яких 999400,00 грн - залишок по тілу кредиту, 421 392,50 грн - прострочені проценти/винагорода. ТОВ "Універсальна кредитна компанія" зверталось із письмовими вимогами (повідомленнями) до позичальника та поручителя, однак жодної відповіді на вимоги не надходило, заборгованість погашена не була. Заявник стверджує, що у Андрусів Ю.О. відсутнє будь-яке нерухоме майно, Андрусіву О.В. належить на праві приватної власності майно - закінчений будівництвом об`єкт, приміщення, приміщення кафе-бару під літ. "А", загальна площа 97,9 кв.м., адреса: Тернопільська обл., Тернопільський р-н, м.Тернопіль, вул.Петриківська, буд. 15, приміщення 36, реєстраційний номер майна: 040, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Щодо заставного майна заявник вказує, що за наявною у нього інформацією зазначені транспортні засоби раніше перебували у дорожньо-транспортних пригодах, а відповідач 1 відмовився надати їх для огляду. Крім того, зазначені транспортні засоби були відчужені третім особам за довіреністю. Також звертає увагу, що визначена станом на 2022 рік вартість предмета застави станом на сьогодні не відповідає реальній вартості цих транспортних засобів. Більш того, відповідачі не надали на вимогу позивача можливість оглянути ці транспортні засоби. З огляду на викладене, наведена в договорах загальна вартість предмета застави була визначена станом на 11.02.2022 та не відображає реальну ринкову вартість транспортних засобів станом на момент подачі позову, а враховуючи постійну експлуатацію транспортних засобів, вартість предмету застави є суттєво нижчою. З огляду на викладене, заявник вважає, що вид забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача 2 відповідає позовним вимогам та обставинам справи, є співрозмірним та адекватним позовним вимогам.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.02.2026, вказану заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

При розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна кредитна компанія" про забезпечення позову суд враховує наступне.

Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст.137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника). Аналогічні висновки наводяться у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21, від 28.08.2023 у справі №906/304/23 та інших.

Заявник, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, вказує про неналежне виконання фізичною особою-підприємцем Андрусів Ю.О. кредитного договору № В56 від 11.02.2022, внаслідок чого станом на 10.01.2026 утворилась заборгованість перед ТОВ "Універсальна кредитна компанія" у розмірі 1420792,50 грн, з яких 999400,00 грн - залишок по тілу кредиту, 421 392,50 грн - прострочені проценти/винагорода. Також зазначає, що виконання зобов`язання за кредитним договором забезпечується порукою ОСОБА_1 відповідно до договору поруки №ВР56 від 11.02.2022.

Однак заявник не додав до матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову договору поруки №ВР56 від 11.02.2022, що підтверджується актом Господарського суду Хмельницької області про відсутність вкладень від 09.02.2026.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 зроблено висновок, що при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд зазначає, що матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову не містять усіх доказів, зокрема договору поруки №ВР56 від 11.02.2022, порушення умов якого заявник зазначає підставою для звернення із заявою про забезпечення позову. Вказане унеможливлює встановлення судом обставин виникнення договірних відносин між ТОВ "Універсальна кредитна компанія" та ОСОБА_1 , в тому числі щодо наявності будь-яких зобов`язань у ОСОБА_1 перед ТОВ "Універсальна кредитна компанія", обставин порушення зазначеною особою договірних зобов`язань та наявності підстав для покладення на відповідача 2 відповідальності за неналежне виконання відповідачем 1 своїх зобов`язань за кредитним договором.

Положеннями ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених його прав, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а саме не надано доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку про наявність будь-яких зобов`язань у відповідача 2 перед позивачем, підстав для покладення на нього відповідальності за невиконання відповідачем 1 умов кредитного договору та необхідність вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача 2.

Також суд враховує, що в забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором № В56 від 11.02.2022 були укладені договори застави № ВZ56-1 від 11.02.2022 та №ВZ56-2 від 11.02.2022.

Відповідно до умов п.п. 6, 9 договору застави № ВZ56-1 від 11.02.2022 предметом застави є транспортний засіб марки Nissan, модель Rogue, загальна вартість якого визначена сторонами у розмірі 370000,00 грн.

Предметом договору застави за п. 6 договору застави №ВZ56-2 від 11.02.2022 є транспортні засоби, а саме: вантажний спеціалізований фургон, марка Volkswagen, модель LT46; спеціалізований вантажний фургон з гідробортом MAN, модель L 2000; спеціалізований вантажний фургон Mercedes-Вenz, модель Sprinter 413; фургон малотонажний-В, марка Mercedes-Вenz, модель Sprinter 311 CDI; спеціалізований вантажний фургон з гідробортом Volvo, модель FLC. Сторони визначили, що загальна вартість таких транспортних засобів складає 1005000,00 грн (п. 9 договору застави №ВZ56-2 від 11.02.2022).

Таким чином, загальна вартість предметів застави складає 1375000,00 грн. При цьому заборгованість, яку просить стягнути заявник, становить 1420792,50 грн.

За таких обставин, зважаючи на встановлені судом вище обставини, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , буде суперечити приписам ч. 4 ст. 137 ГПК України стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Доводи заявника з приводу стану та вартості транспортних засобів, які перебувають в заставі, в тому числі і щодо їх відчуження третім особам за довіреністю, зниження їх вартості, неможливості проведення їх огляду, суд до уваги не приймає, оскільки заявник не надав жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Також суд враховує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 462782218 від 03.02.2026, закінчений будівництвом об`єкт, приміщення, приміщення кафе-бару під літ. "А", загальною площею 97,9 кв.м., адреса: Тернопільська обл., Тернопільський р-н, м. Тернопіль, вул. Петриківська, буд. 15, приміщення 36, на який заявник просить накласти арешт, перебуває в іпотеці Акціонерного товариства "Юнекс Банк" на підставі іпотечного договору № 4123 від 14.04.2023.

За таких обставин, вжиття визначених заявником заходів забезпечення позову буде мати вплив на права іпотекодержателя - Акціонерного товариства "Юнекс Банк".

Зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що визначені заявником заходи забезпечення позову не відповідають вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, співмірності, збалансованості інтересів учасників, а також заявником не підтверджено належними доказами необхідності їх вжиття, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна кредитна компанія" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 11.02.2026 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна

Ухвалу надіслати позивачу та його представнику до електронного кабінету, відповідачу 1 на адресу: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Терешівці, пров. Педосівський, 10 - реком. листом, відповідачу 2 на адресу: АДРЕСА_2 - реком. листом.