ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

02 лютого 2026 року Справа № 915/753/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши матеріали заяви Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Мечникова, 32, м. Одеса, 65029,

про заміну стягувача у справі

за позовом: Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001,

до відповідача: Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство», вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,

про: стягнення 5 000,00 штрафу та пені у розмірі 2 025,00 грн.

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувала справа № 915/753/19 за позовом Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» штрафу у розмір 5 000,00 грн. накладеного рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.12.2018 №27-ріш та пені у розмірі 2 025,00 грн. за прострочення сплати штрафу.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 у справі № 915/753/19 позовні вимоги було задоволено; стягнуто з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» (вул.Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) на користь Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1, до загального фонду Державного бюджету України на рахунок відкритий в Управлінні Держказначейства України за місцем знаходження платника податків за ККДБ 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», банк одержувача ГУДКСУ Казначейство України, МФО банку 899998, р/р 4006, одержувач УК у м.Миколаїв/Центральний район/) штраф у розмірі 5 000,00 грн., накладений рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.12.2018 №27-ріш. та пеню в розмірі 2 025,00 грн., яка нарахована за прострочення сплати штрафу; стягнуто з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» (вул.Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) на користь Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1, р/р4742, банк платника Державна казначейська служба України, м.Київ; код банку 820172, ) судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Рішення суду набрало законної сили 02.07.2019.

02.07.2019 на виконання вищевказаного рішення господарським судом було видано стягувачу (Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України) відповідні накази.

07.01.2026 Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Миколаївської області зі сформованою в системі «Електронний суд» заявою № # 65-02/67t dsl 06/01/2026 від 07.01.2026 (вх. № 327/26 від 07.01.2026) про заміну стягувача, в якій просить суд:

1. Замінити стягувача у наказі Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2019 у справі № 915/753/19 про стягнення з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» (вул. Адміральська, буд. 20, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54001, ) на користь Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, «Адміністративні штрафи та інші санкції») 5000,00 грн штрафу та 2025,00 грн пені з Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22440366) на правонаступника Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 20992104).

2. Замінити стягувача у наказі Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2019 у справі № 915/753/19 про стягнення з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» (вул. Адміральська, буд. 20, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54001, ) на користь Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001, ) судового збору в розмірі 1921,00 грн з Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22440366) на правонаступника Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 20992104).

3. Судове засідання по розгляду заяви провести за відсутності представника Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2026 було прийнято заяву Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № # 65-02/67t dsl 06/01/2026 від 07.01.2026 (вх. № 327/26 від 07.01.2026) про заміну стягувача у справі № 915/753/19 до розгляду; розгляд заяви Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № # 65-02/67t dsl 06/01/2026 від 07.01.2026 (вх. № 327/26 від 07.01.2026) про заміну стягувача у справі № 915/753/19 було призначено на 20.01.2026 о 15:20.

Вказаною ухвалою було також постановлено Південному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у строк до 16.01.2026 включно надати суду письмові пояснення:

- щодо наявності / відсутності обставин звернення наказів Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2019 у справі № 915/753/19 до примусового виконання;

- щодо чинних станом на момент звернення до суду із заявою про заміну стягувача строків звернення вказаних виконавчих документів до виконання.

У подальшому, у зв`язку із перебуванням головуючої у справі судді Семенчук Н.О. у відпустці, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2026 учасників справи було повідомлено про те, що розгляд заяви відбудеться 02.02.2026 о 10:30.

27.01.2026 до суду від Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшли сформовані в системі «Електронний суд» письмові пояснення б/н від 27.01.2026 (вх. № 1264/26 від 27.01.2026) на виконання ухвали суду від 09.01.2026.

Відповідач (боржник) не надав суду письмових пояснень чи заперечень по суті заяви, доводи заявника не спростував, про розгляд заяви судом повідомлений належним чином, явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Судом враховано, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Крім того, за приписами ст.334 ГПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду заяви по суті за відсутності представників учасників справи.

В судовому засіданні 02.02.2026 за результатами розгляду заяви Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № # 65-02/67t dsl 06/01/2026 від 07.01.2026 (вх. № 327/26 від 07.01.2026) про заміну стягувача, суд підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяву, суд дійшов таких висновків.

З матеріалів заяви вбачається, що відповідно до п. 3.1 розпорядження Антимонопольного комітету України № 23-рп від 28.11.2019 «Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України» (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України № 5-рп від 07.05.2020) було припинено з 01.06.2020 Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22440366) шляхом приєднання до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 20992104).

Пунктом 3.2 розпорядження визначено Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 20992104) правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22440366).

Пунктом 3.5 розпорядження приписано Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України 01.06.2020 припинити виконання функцій, що покладені на територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Крім того, п. 7.3 вказаного розпорядження визначено змінити з 02.06.2020 найменування Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Матеріали справи свідчать також про те, що згідно з актом від 20.04.2023 № 65-03/3пп приймання-передачі документів голова комісії з припинення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України передав, а в.о. голови Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняв контрольні провадження з примусового виконання наказів Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2019 у справі № 915/753/19 про стягнення з КП «Міське ринкове господарство» судового збору, а також штрафу та пені (пункти Акту №№ 113,114).

За такого, суд зауважує, що в силу приписів ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

За змістом ч. 5 ст. 104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Судом встановлено, що 19.02.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

При цьому, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься відмітка, що Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України є правонаступником Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Таким чином відбулося припинення юридичної особи в результаті приєднання Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Одеського обласного територіальне відділення Антимонопольного комітету України, яке перейменоване на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з зазначенням в відомостях в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що останній є правонаступником Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Суд враховує, що відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Беручи до уваги ту обставину, що виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ч. 1 ст. 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 ГПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.08.2020 у справі №917/1339/16.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті Господарського процесуального кодексу України - 52 та 334 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту п. 26 ч. 1 ст. 255 ГПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі №2-7763/10.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 ГПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 52 ГПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 52 ГПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 334 ГПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Тобто поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач і боржник користуються правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425 та від 08.02.2022 у справі №2-7763/10.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 також зауважила, що заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань судочинства, передбачених процесуальними кодексами України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Судом враховано, що в наказах Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2019 у справі № 915/753/19 встановлено строк, протягом якого він може бути пред`явлений до примусового виконання, а саме зазначено, що накази дійсні до примусового виконання протягом 3-х місяців.

За змістом ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Зазначені строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

З пояснень позивача, наданих на виконання ухвали суду від 09.01.2026 вбачається, що накази Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2019 у справі № 915/753/19, видані на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 у справі № 915/753/19 перебували на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та 22.12.2025 були повернуті стягувачу на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення. На підтвердження наведених обставин заявником надано до матеріалів справи копії постанов державного виконавця від 22.12.2025 про повернення виконавчих документів стягувачу (ВП 74149004 та ВП № 74149412).

Відтак, з урахуванням положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», станом на дату звернення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до суду із заявою про заміну стягувача (07.01.2026) строк пред`явлення наказів до виконання не сплив.

За таких обставин, оскільки Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України є правонаступником Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, заява Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № # 65-02/67t dsl 06/01/2026 від 07.01.2026 (вх. № 327/26 від 07.01.2026) про заміну стягувача у справі № 915/753/19 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № # 65-02/67t dsl 06/01/2026 від 07.01.2026 (вх. № 327/26 від 07.01.2026) про заміну стягувача у справі № 915/753/19 задовольнити.

2. Здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 915/753/19, замінивши стягувача Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 27, корпус 1; ідентифікаційний код 22440366) його правонаступником Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32; ідентифікаційний код 20992104) у наказі Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2019 у справі № 915/753/19, виданому на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 у справі № 915/753/19 щодо стягнення з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» (вул.Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) на користь Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1, до загального фонду Державного бюджету України на рахунок відкритий в Управлінні Держказначейства України за місцем знаходження платника податків за ККДБ 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», банк одержувача ГУДКСУ Казначейство України, МФО банку 899998, р/р 4006, одержувач УК у м.Миколаїв/Центральний район/) штрафу у розмірі 5 000,00 грн., накладеного рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.12.2018 №27-ріш. та пені в розмірі 2 025,00 грн., яка нарахована за прострочення сплати штрафу.

3. Здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 915/753/19, замінивши стягувача Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 27, корпус 1; ідентифікаційний код 22440366) його правонаступником Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32; ідентифікаційний код 20992104) у наказі Господарського суду Миколаївської області від 02.07.2019 у справі № 915/753/19, виданому на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2019 у справі № 915/753/19 щодо стягнення з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Міське ринкове господарство» (вул.Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001, ) на користь Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1, р/р4742, банк платника Державна казначейська служба України, м.Київ; код банку 820172, ) судового збору у сумі 1921,00 грн.

Ухвала суду, у відповідності до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили негайно після її оголошення.

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Ухвала господарського суду, у відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 255 ГПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 06.02.2026.

Суддя Н.О. Семенчук