ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 910/10622/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

розглянувши касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2025 (суддя Паламар П. І.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 (колегія суддів Коробенко Г. П., Кравчук Г. А., Тищенко А. І.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Подол МК»

до Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черток Ірина Володимирівна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського, 4-В»,

про визнання протиправним та скасування наказу,

(у судове засідання представники сторін не з`явилися),

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Подол МК» (далі - ТОВ «Подол МК») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського,4-В» (далі - ОСББ, ОСББ «Проспект Валерія Лобановського,4-В») про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.11.2021 №4087/5.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний наказ порушує права та законні інтереси позивача як законного власника об`єкта нерухомого майна та прийнятий з порушенням норм законодавства, а саме: у скарзі ОСББ не зазначена дата її складання; скарга не містить жодних аргументів порушення прав скаржника та копії документу, що підтвердив би факт порушення його прав; до скарги не додана довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження осіб, які її підписали від імені ОСББ; щодо окремих оскаржуваних рішень закінчився встановлений законом строк оскарження; Мін`юст мав залишити скаргу без розгляду, оскільки ОСББ перед її розглядом подало заяву про відкликання скарги; Мін`юст порушив строки розгляду скарги та двічі безпідставно повертав скаргу на повторний розгляд.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. Як установили суди попередніх інстанцій і свідчать матеріали справи, 16.03.2021 між позивачем (покупець) та ЗАТ «Українська будівельна компанія» (продавець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав на частку нежитлового приміщення № 1/178-170, згідно якого продавець зобов`язався передати позивачу майнове право на отримання у власність 1/500 частки новозбудованого нежитлового приміщення у будинку, що знаходиться за будівельною адресою: Червонозоряний проспект, 4 А і позначений на схемі генерального плану № 3, поштова адреса: м. Київ, проспект Лобановського 4В, а позивач - зобов`язався сплатити продавцю ціну продажу майнових прав та прийняти майнове право на умовах цього договору.

Згідно з п.п. 1.2., 1.4 договору під майновими правами сторони розуміють право набуття у власність 1/500 частки нежитлового приміщення №178 загальною площею 156,6 м2, що знаходиться на - 1 (мінус першому) поверсі з метою розміщення мікроскладу. Майнові права передбачають право покупця після прийняття будинку в експлуатацію, проведення його технічної інвентаризації, сплати ціни продажу майнових прав та передачі будинку під заселення, набути у власність 1/500 частки нежитлового приміщення.

Покупець набуває право приватної власності на майнові права на підставі цього договору з моменту повної сплати ціни продажу майнових прав, що підтверджується довідкою продавця. Протягом 5-ти днів після повної сплати ціни продажу майнових прав покупець зобов`язаний отримати в офісі продавця вказану довідку. Право власності на нежитлового приміщення набувається покупцем у порядку, встановленому законом, на підставі цього договору, довідки продавця про сплату ціни продажу майнових прав, акта прийому-передачі нежитлового приміщення.

На виконання умов договору позивач 01.06.2021 сплатив ЗАТ «Українська будівельна компанія» вартість придбаних майнових прав за договором у розмірі 3100 грн.

Тоді ж між продавцем та покупцем складено акти прийому-передачі майнового права та прийому-передачі частки нежитлового приміщення згідно з договором купівлі-продажу майнових прав, на частку нежитлового приміщення № 1/178-170 від 16.03.2021.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями вищевказаного договору, довідкою ЗАТ «Українська будівельна компанія» від 1 червня 2021 р., актами прийому-передачі майнового права та прийому-передачі частки нежитлового приміщення від 01.06.2021.

Договір купівлі-продажу майнових прав на частку нежитлового приміщення у судовому порядку недійсним не визнано, тож в силу положень статті 204 ЦК України його правомірність презюмується.

14.06.2021 третьою особою-1 прийнято рішення № 58741319 про державну реєстрацію права спільної часткової власності за позивачем на нежитлове приміщення № 178 у розмірі 1/500, загальною площею 156,6 м2, на -1 (мінус першому) поверсі по проспекту Валерія Лобановського, 4-В у м. Києві.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підставою для державної реєстрації права власності є: договір купівлі-продажу майнових прав на частку нежитлового приміщення, серія та номер: 1/178-170, виданий 16.03.2021, видавник: ЗАТ «Українська будівельна компанія»; акт прийому-передачі частки нежитлового приміщення згідно договору № 1/178-170 купівлі-продажу майнових прав на частку нежитлового приміщення від 16.03.2021, серія та номер: б/н, виданий 01.06.2021.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 261500498 від 14.06.2021.

08.07.2021 ОСББ «Червонозоряний, 4-В» звернулось зі скаргою до відповідача на рішення третьої особи 1. №№ 57874975, 57890989 від 27.04.2021., 57920997, 57923371 від 28.04.2021, 58715694 від 12.06.2021, 58716253 від 13.06.2021, 58741319 від 14.06.2021, 58753864 від 15.06.2021, 59074048 від 02.07.2021 щодо державної реєстрації права спільної часткової власності на нежитлове приміщення загальною площею 156,6 м2, на -1 поверсі, за адресою м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 4-В, приміщення 178.

Також встановлено, що наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 4087/5 від 15.11.2021, прийнятим на підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 26 жовтня 2021 скаргу ОСББ «Червонозоряний, 4-В» задоволено в повному обсязі (п. 1 наказу); скасовані вищевказані рішення приватного нотаріуса Київської міського нотаріального округу Черток Іриною Володимирівною (п. 2 наказу); тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу (п. 3 наказу); виконання пункту наказу покладено на Офіс протидії рейдерству (п. 4 наказу); виконання пункту 3 наказу покладено на ДП «Національні інформаційні системи» (п. 5 наказу).

За змістом наказу прийняте приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Черток Іриною Володимирівною рішення № 58741319 від 14.06.2021 стосувалось реєстрації спільної часткової власності позивача на нежитлове приміщення.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями наказу відповідача № 4087/5 від 15.11.2021 «Про задоволення скарги», висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 26 жовтня 2021 р.

3. Короткий зміст судових рішень у справі

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2024, залишеним без змін Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №4087/5 від 15.11.2021. У задоволенні позову до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського, 4-В» відмовлено.

3.2. Постановою Верховного Суду від 29.10.2024 (колегія суддів Могил С. К., Волковицька Н. О., Случ О. В.) постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/10622/23 скасовано. Справу № 910/10622/23 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

3.3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 провадження у справі в частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Подол МК» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського,4-В» закрито.

3.4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2025 у справі № 910/10622/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Подол МК» задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано п. 2 та п. 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 4087/5 від 15 листопада 2021 р. в частині скасування рішення приватного нотаріусу Черток Ірини Володимирівни № 58741319 від 14 червня 2021 р. про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Подол МК» права спільної часткової власності на 1/500 частину нежитлового приміщення № 178 загальною площею 156,6 м2, на -1 (мінус першому) поверсі по проспекту Валерія Лобановського, 4-В у м. Києві. У позові в іншій частині відмовлено.

Судові рішення аргументовані тим, що ОСББ «Червонозоряний, 4-В» створено власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зареєстровано 31 липня 2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що скаргу від імені ОСББ «Червонозоряний, 4-В» підписали члени правління ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

До скарги на підтвердження повноважень її підписантів додано протокол загальних зборів №16/06-21 від 16 червня 2021 р., додаток №1 до вказаного протоколу, статут ОСББ будинку «Червонозоряний, 4-В» та витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас, рішеннями загальних зборів ОСББ «Червонозоряний, 4-В», оформленими протоколом № 16/06-21 від 16.06.2021 вирішено, зокрема, відкликати голову правління об`єднання, діючий склад правління, ревізійної комісії та припинити їх повноваження; обрати новий склад правління в кількості 4 осіб ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ); затвердити статут ОСББ у новій редакції; відкликати представників від об`єднання та припинити їх повноваження з 16 червня 2021 р.

22 червня 2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. проведено реєстраційну дію щодо ОСББ «Червонозоряний, 4-В» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №007024897, якою змінено керівника та зареєстровано статут у новій редакції. Рішення загальних зборів ОСББ від 16 червня 2021 р. та рішення правління ОСББ від 17 червня 2021 р., станом на час розгляду скарги, були чинними, у судовому порядку не оскаржені та недійсними не визнавались.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Червонозоряний, 4-В», оформленим протоколом № 14/07-21 від 14 липня 2021 р. змінено найменування об`єднання на «Проспект Валерія Лобановського,4-В».

Вказані обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи рішенням Господарського суду м. Києва від 23.06.2022 у справі № 910/21303/21, яке набрало законної сили.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи скарги вх. №СК-136-21 від 08.07.2021 та доданих до неї документів, до скарги не було долучено жодних доказів на підтвердження повноважень осіб, які підписали цю скаргу (члени правління ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ). Навпаки, до скарги було додано протокол загальних зборів №16/06-21 від 16 червня 2021 р., згідно якого членами правління були інші особи, ніж ті, що підписали скаргу вх. №СК-136-21 від 8 липня 2021 р.

Згідно з п. 7 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо скарга подана особою, яка не має на це повноважень.

Таким чином, особи, які підписали та подали 08.07.2021 скаргу від імені ОСББ «Червонозоряний, 4-В» до Міністерства юстиції України не мали повноважень діяти від імені ОСББ, з огляду на що відповідач повинен був відмовити у її задоволенні.

22.07.2021 голова правління ОСББ «Червонозоряний, 4-В» подавав до Мін`юсту заяву про залишення скарги № СК-136-21 без розгляду, посилаючись на те, що ОСББ прийняло рішення про припинення усіх довіреностей та розірвання усіх договорів, які пов`язані з представництвом інтересів, та не уповноважувало будь-яких осіб на звернення зі скаргою до центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг щодо оскарження рішень, прийнятих приватним нотаріусом Черток І.В. щодо нежитлового приміщення № 178. Разом із тим, Міністерство юстиції України в порушення положень абз. 3 пункту 3 Порядку не повернуло скаргу без розгляду, а продовжило її розгляд по суті.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України суду не надано доказів повідомлення позивача в установленому порядку (додатковими способами) про час та місце розгляду скарги, а також надсилання йому скарги. Отже, розгляд скарги ОСББ «Червонозоряний, 4-В» відбувся без належного повідомлення позивача, що порушило його права.

Фактично права позивача порушені лише рішенням від 14.06.2021 № 58741319, прийнятим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черток І. В., щодо реєстрації права спільної часткової власності за ним на 1/500 частки нежитлового приміщення № 178, яке знаходиться на -1 поверсі по проспекту Валерія Лобановського, 4-В у м. Києві. Враховуючи вищенаведене, наказ Міністерства юстиції України № 4087/5 від 15.11.2021 визнано протиправним та скасовано в частині пункту 2 щодо скасування рішення № 58741319 від 14.06.2021 (реєстрації права спільної часткової власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Подол МК») та пункт 4 щодо покладення виконання п. 2 на Офіс протидії рейдерству.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Міністерство юстиції України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій викладено прохання судові рішення скасувати і відмовити у позові в частині визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України від 15.11.2021 «Про задоволення скарги».

Підставами касаційного оскарження є пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Скарга обґрунтована тим, що суди не врахували висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 06.06.2018 у справі № 804/2296/17, від 31.05.2019 у справі № 810/328/18, від 04.06.2019 у справі № 815/5049/17, від 12.12.2017 у справі № 826/1256/17, від 14.11.2024 у справі 640/4455/22, рішеннях Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2017 року у справі № К/800/10886/17 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року у справах К/800/21878/17, К/800/24251/17, постанові Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року у справі К/800/39379/17 про те, що оголошення на офіційному сайті Міністерства юстиції України є належним способом повідомлення.

На думку скаржника, жодним нормативно-правовим актом не встановлено вимог та обов`язкових реквізитів оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, а відтак воно розміщується у довільній формі.

Відповідач також посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20, від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 29.05.2019 у справі № 826/9341/17, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20 щодо права на захист порушених прав.

На думку заявника, суди також не врахували висновки, викладені у постановах від 20.06.2023 у справі № 362/2707/19, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, від 20.06.2023 у справі № 362/2707/19, від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22, що призвело до неправильного застосування абзацу першого частини третьої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Суди дійшли хибного висновку про відсутність порушеного права у скаржника, що, крім іншого, підтверджується також його процесуальним статусом скаржника у якості відповідача та фактичними обставинами справи, з яких вбачається наявність майнового спору між Позивачем та скаржником.

Щодо підстави оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, Міністерство юстиції України посилається на необхідність у формуванні єдиного правового висновку Верховного Суду щодо застосування вищевказаних положень пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та абзацу 3 пункту 3 Порядку № 1128 в частині відсутності права на відкликання скарги у сфері державної реєстрації особою, яка не є заявником (скаржником). Формування правової позиції Верховним Судом щодо тлумачення законодавства, які стосуються права на відкликання скарги у сфері державної реєстрації особою, яка не є заявником(скаржником) є необхідним для усунення цієї помилки та забезпечення в подальшому однакового застосування норм законодавства в сфері розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

5.2. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.3. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Зі змісту касаційної скарги слідує, що скаржник посилається, зокрема, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22.

Так, Велика Палата Верховного Суду розглядаючи касаційну скаргу у справі № 910/2546/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Герман-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива» до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: державний реєстратор Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Федорич Андрій Миколайович, державний реєстратор Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович, державний реєстратор Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович, державний реєстратор Виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаний Володимир Дмитрович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» про визнання протиправним і скасування наказу від 15.10.2021 № 3707/5 «Про задоволення скарги» та зобов`язання вчинити дії, до закінчення розгляду якої зупинялося провадження у цій справі, у постанові від 03.09.2025 вказала, що: «… вирішуючи спір про визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, суд насамперед повинен установити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного цивільного права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов (див. пункт 7.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19). Вирішення цього питання передує з`ясуванню, чи мало місце порушення, невизнання або оспорювання такого права чи інтересу, зокрема, внаслідок стверджуваних у позові порушень, допущених під час розгляду відповідної скарги та/або ухвалення наказу».

Водночас щодо суб`єктного складу сторін у наведеній категорії справ, то Велика Палата у вказаній постанові від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22 виклала правовий висновок: «…у вказаному вище спорі вирішуватиметься юридична доля майнових прав та інтересів ТОВ «Агро-Лан», а також виходячи з правової природи спірних відносин, саме до цієї особи мають бути звернуті матеріально-правові вимоги позивачів, які здатні ефективно захистити порушені, на їх думку, права оренди та суборенди земельних ділянок, про що йтиметься в наступному розділі цієї постанови.

Натомість Мін`юст не може бути єдиним відповідачем у цьому випадку незалежно від доводів та підстав позову, оскільки з ним у позивачів відсутній спір про речові права на земельні ділянки».

У пунктах 9.52 - 9.55 вказаної постанова Великої Палати Верховного Суду також зазначено, що: « 9.52. Натомість для забезпечення ефективного функціонування відносин у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також єдності та передбачуваності судової практики Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах КГС ВС від 18.06.2024 у справі № 910/6143/23, від 25.06.2024 у справі № 910/3017/23, від 04.06.2024 у справі № 910/12439/22, від 16.04.2024 у справі № 910/20417/21, від 10.04.2024 у справі № 910/8568/23, від 17.04.2024 у справі № 910/2438/23, від 31.10.2023 у справі № 910/3134/22, від 17.05.2023 у справі № 910/12859/20, оскільки сформульований у них підхід, за якого в подібних спорах єдиним відповідачем може бути Мін`юст, суперечить викладеним у цій постанові висновкам з посиланням на інші висновки Великої Палати Верховного Суду, від яких вона не відступала, зокрема про склад сторін такого спору.

9.53. Також Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків КГС ВС, викладених у постановах від 09.08.2023 у справі № 910/18929/21 та від 17.04.2024 у справі № 640/14353/19, про те, що позовна вимога про оскарження наказу Мін`юсту в разі її задоволення не приводить до повного захисту прав позивача, а судове рішення про визнання незаконним чи про скасування такого наказу само собою не може бути підставою для державної реєстрації речових прав, оскільки з урахуванням конкретних обставин справи таку вимогу можна інтерпретувати як спрямовану на введення позивача у володіння шляхом державної реєстрації відповідного речового права на підставі судового рішення згідно з положеннями частини третьої статті 26 Закону. Відтак зазначена вимога не має щоразу розцінюватись судами як неналежний спосіб захисту з відмовою в її задоволенні виключно з формальних міркувань.

9.54. Велика Палата Верховного Суду вчергове звертає увагу на те, що вона відступає не від постанови у конкретній справі, а від висновку щодо застосування норм права. Цей висновок міг бути сформульований в одній або декількох постановах. Відсутність повного переліку постанов, від висновку хоча б в одній із яких щодо застосування норм права Велика Палата Верховного Суду відступила, не означає, що відповідний висновок надалі застосовний [див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункт 42), від 26.10.2022 у справі № 201/13239/15-ц (пункт 43) та від 14.06.2023 у справі № 448/362/22 (пункт 66)].

9.55. У разі коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду [див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (пункт 36), від 08.06.2022 у справі № 362/643/21 (пункт 67), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункт 43) та від 14.06.2023 у справі № 448/362/22 (пункт 67)]».

Отже, у вказаній постанові від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22 Великою Палатою Верховного Суду викладено висновки про те, що суб`єктний склад сторін у спорах про скасування наказів Міністерства юстиції України залежить від правової природи правовідносин.

Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 17.12.2025 у справі № 910/10898/24, від 02.12.2025 у справі № 910/8565/23, від 03.12.2025 у справі № № 910/15965/23, від 19.11.2025 у справі № 910/8035/24 та інших, які колегія суддів враховує на підставі приписів частини четвертої статті 300 ГПК України.

5.4. Спір у цій справі виник щодо права спільної часткової власності за позивачем на нежитлове приміщення № 178, а сторонами цього спору є позивач, який посилається на безпідставне скасування наказом Міністерства юстиції України від 15.11.2021 №4087/5 належного йому права власності на спірне майно, і ОСББ «Проспект Валерія Лобановського,4-В», яке звернулося із скаргою до Міністерства юстиції України. Отже, відповідачем за вимогами позивача у цій справі є також ОСББ «Проспект Валерія Лобановського,4-В», а не саме лише Міністерство юстиції України, з яким у позивача немає спору про речові права.

Наведеного суди попередніх інстанцій помилково не врахували і зосередились у своїх рішення на оцінці аргументів позивача щодо стверджуваних порушень, які допустило Міністерство юстиції України під час розгляду скарги та ухвалення наказу Міністерства юстиції України від 15.11.2021 №4087/5.

Дійсно, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи [див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41) та від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20 (підпункт 8.9)].

За усталеними висновками Верховного Суду, звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові [див. постанови від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20 (підпункт 8.18) та від 18.12.2024 у справі № 907/825/22 (пункт 103)]. Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та немає визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача [постанови від 03.04.2024 у справі № 917/1212/21 (пункт 189), від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (пункт 148) та від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (пункт 153)].

Оскільки Міністерство юстиції України не може бути єдиним відповідачем у цьому випадку незалежно від доводів та підстав позову, а також немає визначених процесуальним законом підстав для повторного залучення ОСББ «Проспект Валерія Лобановського,4-В» співвідповідачем, Верховний Суд дійшов висновку про те, що у позові слід відмовити з цих підстав.

Скаржник просить скасувати судові рішення в частині визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України. Оскільки Однак з оскаржених рішень слідує, що суди попередніх інстанцій визнали протиправним та скасували пункти 2, 4 спірного наказу Міністерства юстиції України від 15.11.2021 в частині в частині щодо скасування рішення від 14.06.2021 № 58741319, в решті позову відмовили. У зв`язку із викладеним, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень в частині задоволених вимог.

З урахуванням наведених вище мотивів колегія суддів не надає оцінки іншим доводам касаційної скарги.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд

6.1. За частиною першою статті 315 ГПК України у резолютивній частині постанови касаційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанцій, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

6.2. Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 цього ж Кодексу якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

6.3. Оскільки у цій справі суд касаційної інстанції ухвалює нове рішення про відмову у позові у відповідній частині, то витрати скаржника зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 4 026 грн, а також зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 5 368 грн слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 у справі № 910/10622/23 скасувати в частині визнання протиправними та скасування п. 2 та п. 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 4087/5 від 15.11.2021 в частині скасування рішення приватного нотаріусу Черток Ірини Володимирівни № 58741319 від 14.06.2021 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Подол МК» права спільної часткової власності на 1/500 частину нежитлового приміщення № 178 загальною площею 156,6 м2, на -1 (мінус першому) поверсі по проспекту Валерія Лобановського, 4-В у м. Києві. Ухвалити в цій частині нове рішення.

3. Відмовити у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Подол МК» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.11.2021 №4087/5. В решті судові рішення залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Подол МК» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 69-А, код 36047389) на користь Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, код 00015622) 9 394 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ