ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/377/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши заяву Фермерського господарства "Екофрукт" про забезпечення позову у справі

за позовом: Фермерського господарства "Екофрукт" (, 67752, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Випасне, вул. Турлацька, буд. 189)

до відповідача: Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (, 67751, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Молога, вул. Кишинівська, буд. 221А)

про визнання укладеною додаткової угоди, визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору

в с т а н о в и в:

Позивач Фермерське господарство "Екофрукт" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до відповідача Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання укладеною додаткової угоди, визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору.

Ухвалою суду від 11.02.2026 позовну заяву Фермерського господарства "Екофрукт" залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

11.02.2026 представник позивача через підсистему "Електронний суд" подав до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить: вжити заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті у вигляді заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0620, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі 208.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 7 статті 140 ГПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Суд повертає заяву про забезпечення позову заявнику також встановивши, що заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Отже, виходячи із наведених вище положень частини 6 статті 6 ГПК України, незалежно від того чи зареєстрував адвокат, який представляє відповідну юридичну особу свій електронний кабінет в ЄСІТС, така юридична особа зобов`язана зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС.

Розглянувши подану представником позивача заяву про вжиття заходів забезпечення позову, судом встановлено, що її подано без додержання вимог ст. 6 та ст.139 ГПК України, оскільки заява не містить відомостей про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету.

Здійснивши у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" перевірку щодо наявності у позивача електронного кабінету, суд встановив, що у Фермерського господарства "Екофрукт", як у особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, в порушення положень ст.6 ГПК України, відповідний кабінет відсутній, що підтверджується відповіддю № 31165309 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

Вказане також підтверджується і даними, наявними в КП "Діловодство спеціалізованого суду".

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення означеної заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/377/26 на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 6, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Заяву Фермерського господарства "Екофрукт" про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 916/377/26 повернути заявнику.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 13.02.2026.