ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" січня 2026 р. м. ХарківСправа № 922/1230/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатий В.О.

при секретарі судового засідання Кісь В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх.№12397 від 22.05.2025) у справі

за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Трейдторг Продакшн"
про визнання банкрутом Державне підприємство "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості", визнано вимоги ТОВ "Трейдторг Продакшн" до боржника в розмірі 10 800 000,00 грн основного боргу, 24 224,00 грн - витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, 72 000,00 грн - витрат на авансування винагороди арбітражному керуючому; введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном ДП "Гипрококс"; призначено розпорядником майна ДП "Гипрококс" арбітражну керуючу Венську О.О.; залучено до участі у справі про банкрутство ДП "Гипрококс" Фонд державного майна України як орган, уповноважений управляти державним майном боржника, з повідомленням про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Гипрококс"; попереднє засідання суду призначено на 17.06.2025.

25.04.2025 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство № 75910.

Фонд державного майна України не погодився з ухвалою суду від 25.04.2025 та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.04.2025 у справі № 922/1230/25 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Трейдторг Продакшн" про відкриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості".

Судове засідання, призначене на 17.06.2025, не відбулося у зв`язку з направленням справи до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2025 задоволено заяву Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" (вх. № 8844 від 17.07.2025) про закриття апеляційного провадження у справі №922/1230/25; закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду державного майна України (вх.№ 1112 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.04.2025 у справі №922/1230/25.

Фонд державного майна України не погодився з ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2025 та звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 21.08.2025 та направити справу до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги Фонду.

Постановою Верховного Суду від 11.12.2025 касаційну скаргу Фонду державного майна України залишено без задоволення; ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2025 у справі № 922/1230/25 залишено без змін.

Під час перебування справи в судах вищих інстанцій до Господарського суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника (вх. № 12397 від 22.05.2025), в якій заявниця просить суд визнати її конкурсним кредитором боржника з грошовими вимогами на суму 40420,27 грн (які складаються з невиплачених щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення), які включити до реєстру вимог кредиторів у першу чергу задоволення вимог кредиторів та ВИДАТИ СУДОВИЙ НАКАЗ про стягнення боргу з Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" з заробітної плати в розмірі 40420,27 грн.

11.06.2025 до суду від розпорядника майна надійшла заява (вх. № 13831), до якої, крім іншого, додано повідомлення про розгляд кредиторських вимог ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що розпорядником майна грошові вимоги ОСОБА_1 в розмірі 40420,27 грн визнані в повному обсязі як такі, що підлягають включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів.

25.06.2025 до суду від розпорядника майна надійшов звіт (вх. № 15061), до якої, крім іншого, додано раніше надане суду повідомлення про визнання грошових вимог ОСОБА_1 у повному обсязі в розмірі 40420,27 грн.

Після повернення справи до Господарського суду Харківської області ухвалою суду від 07.01.2026 призначено заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 12397 від 22.05.2025) до розгляду в попередньому засіданні суду на 29.01.2026. Ухвалено заявниці - ОСОБА_1 до дати проведення судового засідання, крім іншого, надати суду правове обґрунтування заявленої в заяві з грошовими вимогами до боржника вимоги про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" на користь заявниці 40420,27 грн.

27.01.2026 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 2220) про залишення без розгляду її заяви з грошовими вимогами до боржника (вх.№12397 від 22.05.2025) в частині вимоги про видачу наказу про стягнення з Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості" заборгованості по виплаті заробітної плати в розмірі 40420,27 грн. Також у поданій заяві ОСОБА_1 підтримала решту вимог її заяви з грошовими вимогами до боржника.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 29.01.2026 підтримала заяву з грошовими вимогами до боржника.

Розпорядник майна, присутня в судовому засіданні 29.01.2026 у режимі відеоконференції, повідомила про визнання грошових вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Присутня в судовому засіданні 29.01.2026 представниця боржника заперечень проти грошових вимог ОСОБА_1 не висловила.

У судовому засіданні 29.01.2026 оголошено перерву на 29.01.2026 о 16:50.

Після перерви, розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. № 2220 від 27.01.2026) про залишення без розгляду її заяви з грошовими вимогами до боржника (вх.№12397 від 22.05.2025) в частині вимоги про видачу наказу про стягнення боргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до вимог процесуального закону заявнику надано право звертатися із заявою про залишення без розгляду раніше поданої ним заяви.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_1 (вх. № 2220 від 27.01.2026) не суперечить вимогам чинного законодавства, суд доходить висновку про її задоволення та залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх.№12397 від 22.05.2025) в частині вимоги про видачу наказу про стягнення боргу.

Враховуючи зазначене, суд здійснює подальший розгляд заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 12397 від 22.05.2025) без розгляду вимоги заявниці про видачу наказу про стягнення боргу з Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості".

Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості", визнано вимоги ТОВ "Трейдторг Продакшн" до боржника в розмірі 10 800 000,00 грн основного боргу, 24 224,00 грн - витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, 72 000,00 грн - витрат на авансування винагороди арбітражному керуючому; введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном ДП "Гипрококс"; призначено розпорядником майна ДП "Гипрококс" арбітражну керуючу Венську О.О.; залучено до участі у справі про банкрутство ДП "Гипрококс" Фонд державного майна України як орган, уповноважений управляти державним майном боржника, з повідомленням про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Гипрококс"; призначено попереднє засідання суду.

25.04.2025 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство № 75910.

Відповідно до абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

22.05.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника (вх. № 12397), в якій заявниця просить суд визнати її конкурсним кредитором боржника з грошовими вимогами на суму 40420,27 грн (які складаються з невиплачених щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення), які включити до реєстру вимог кредиторів у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством "Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості".

Статтею 43 Конституції України визначено, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 97 Кодексу законів про працю України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

У рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття "заробітна плата" й "оплата праці", які використані у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини). Крім того, Конституційний Суд України у тому ж рішенні дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат (абзац восьмий пункту 2.1 мотивувальної частини).

Статтею 115 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про відпустки" заробітна плата працівникам за весь час відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено законодавством, трудовим або колективним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявлені ОСОБА_1 грошові вимоги до боржника по виплаті заробітної плати в розмірі 40420,27 грн визнані розпорядником майна та ДП "Гипрококс".

Доказів, які б свідчили про погашення боржником заборгованості по виплаті заробітної плати перед ОСОБА_1 в розмірі 40420,27 грн матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника підтверджені належними доказами, визнані розпорядником майна та боржником, суд вважає за необхідне визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника в розмірі 40420,27 грн заборгованості по виплаті заробітної плати (1 черга задоволення вимог кредиторів).

Керуючись ст. ст. 45, 47, 96 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 (вх. № 2220 від 27.01.2026) про залишення без розгляду.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх.№12397 від 22.05.2025) в частині вимоги про видачу наказу про стягнення боргу.

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника в розмірі 40420,27 грн заборгованості по виплаті заробітної плати (1 черга задоволення вимог кредиторів).

Ухвалу направити розпоряднику майна, боржнику, Фонду державного майна України, ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 03 лютого 2026 року.

СуддяУсатий В.О.