ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2026 р. м. Житомир Справа № 906/368/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

секретар судового засідання: Рудницька Н.В.,

за участю представників:

від позивача: Чуйко Я.В. - адвокат, ордер серія АІ №1693749 від 19.03.2025р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Онуфрійчук В.А. - адвокат, ордер серія АІ №1780193 від 16.04.2025р. (в режимі відеоконференції);

від третьої особи на стороні відповідача: Авдєєв Б.М.- адвокат, довіреність від 01.04.2025р. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Адвокатського Бюро "СВЯТНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК УКРАЇНИ"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дудай Буд";

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс"

про стягнення 2073830грн.93 коп.

Процесуальні дії по справі.

Адвокатське бюро "СВЯТНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК УКРАЇНИ" 2073830,93 грн.

Ухвалою від 25.03.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.04.2025 р.

10.04.2025р. до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 47-50).

16.04.2025р. позивачем подано відповідь на відзив (т.1 а.с. 83-85).

18.04.2025р. відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (т.1 а.с. 88-94).

23.04.2025р. позивачем надіслав відповідь на заперечення відповідача від 18.04.2025р. (т.1 а.с.195-199).

24.04.2025р. відповідач надіслав додаткові пояснення у справі (т.1 а.с.202-205).

28.04.2025 позивачем подано клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 211-214).

Ухвалою від 29.04.2025р. суд відклав підготовче засідання на 15.05.2025р.

13.05.2025р. позивачем подано клопотання про витребування доказі (т. 2 а.с. 1, 2).

14.05.2025р. відповідач надав заперечення на клопотання позивача, щодо витребування доказів (т.2 а.с. 8, 9).

15.05.2025р. представником відповідача подано до суду клопотання про залучення до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" (т.2 а.с.15, 16).

Ухвалою від 15.05.2025р. суд залучив до участі у справі, як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс". Підготовче засідання відкладено на 17.06.2025р.

16.06.2025р. від відповідача надійшло клопотання (вх.№7768/25 від 16.06.2025) про долучення до матеріалів справи протоколу відібрання пояснень від 12.05.2025р. у директора ТОВ БК "Консалт Строй Сервіс" - Бойка Назара Сергійовича (т.2 а.с. 58, 59).

Протокольною ухвалою від 17.06.2025 р. клопотання відповідача про долучення доказів суд залишив без розгляду.

Ухвалою від 17.06.2025р. суд залучив до участі у справі, як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дудай Буд". Підготовче засідання відкладено на 15.07.2025р.

11.07.2025р. до суду надійшли пояснення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дудай Буд" (т. 2 а.с. 128-133).

15.07.2025р. до суду надійшли пояснення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" (т.2 а.с. 146-148).

15.07.2025р. в підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва до 28.07.2025р.

28.07.2025р. від представника відповідача надійшло клопотання про допит свідків - директора ТОВ "Дудай Буд" та директора ТОВ "Консалт Строй Сервіс" (т.2 а.с. 168-170).

Ухвалою від 28.07.2025р. суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про виклик в судове засідання для допиту, як свідків, директора ТОВ "Дудай Буд" та директора ТОВ "Консалт Строй Сервіс". Підготовче засідання відкладено на 28.08.2025р.

Ухвалою від 28.08.2025р. суд відклав підготовче засідання на 16.09.2025р.

16.09.2025р. суд оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 19.09.2025р.

17.09.2025р. до суду від Адвокатського бюро "Святненко та партнери" надійшли:

- заява про забезпечення доказів (т.2 а.с. 232-234);

- клопотання про зупинення провадження у справі №906/368/25 до прийняття рішення Господарським судом Київської області у справі №911/2608/25 (т.3 а.с. 1, 2).

18.09.2025р. від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі (т.3 а.с. 14, 15).

19.09.2025р. в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 22.09.2025р.

Ухвалою від 22.09.2025р. суд відмовив в задоволенні заяви Адвокатського Бюро "СВЯТНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ" про забезпечення доказів.

Ухвалою від 22.09.2025р. відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття рішення Господарським судом Київської області у справі №911/2608/25 за позовом Адвокатського бюро "Святненко та партнери" до: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Дудай Буд"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник України"; 3.Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Факторіал"; 4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт строй сервіс" про визнання договорів відступлення права вимоги укладеними та визнання договорів про надання послуг і підряду недійсними.

22.09.2025р. суд оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 30.09.2025р.

26.09.2025 р. позивачем повторно подано клопотання про зупинення провадження у справі №906/368/25 до прийняття рішення Господарським судом Київської області у справі №911/2608/25 за позовом Адвокатського бюро "Святненко та партнери" до: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Дудай Буд"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник України"; 3.Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Факторіал"; 4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт строй сервіс" про визнання договорів відступлення права вимоги укладеними та визнання договорів про надання послуг і підряду недійсними (т.3 а.с. 44).

30.09.2025р. від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі (т.3 а.с. 50-52).

В підготовчому судовому засіданні 30.09.2025р. суд відмовив в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та оголосив перерву до 06.10.2025р.

Ухвалою від 06.10.2025р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/368/25 до судового розгляду по суті на 04.11.2025р.

В судовому засіданні 04.11.2025р. суд оголосив перерву до 02.12.2025р.

Ухвалою суду від 01.12.2025р. призначено судове засідання на 08.12.2025р.

Ухвалою від 08.12.2025р. суд відклав розгляд справи по суті на 08.01.2026р.

Ухвалою від 08.01.2026р. суд відклав розгляд справи по суті на 21.01.2026р.

21.01.2026р. від позивача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до прийняття рішення господарським судом Київської області у справі №911/2608/25 за позовом Адвокатського бюро "Святненко та партнери" до: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Дудай Буд"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник України"; 3.Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Факторіал"; 4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт строй сервіс" про визнання договорів відступлення права вимоги укладеними та визнання договорів про надання послуг і підряду недійсними (т.3 а.с. 144-148).

Протокольною ухвалою від 21.01.2026р. суд відмовив в задоволенні клопотання.

В судовому засіданні 21.01.2026р. суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відклав до 02.02.2026р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" платіжними інструкціями № 181 від 09.05.2024р. та № 182 від 10.05.2024р. було перераховано кошти в загальній сумі 1800000,00 грн. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник України».

Адвокатське бюро Святненко та партнери звернулось до суду як позивач, оскільки 19.03.2025р. ним набуто право вимоги щодо повернення грошових коштів, сплачених за платіжними інструкціями № 181 від 09.05.2024р. та № 182 від 10.05.2024р. на підставі договору про відступлення права вимоги № 1903025, укладеного між. ТОВ «Дудай Буд» та Адвокатським бюро «Святненко та Партнери». В свою чергу, ТОВ «Дудай Буд», який уступив право вимоги щодо повернення грошових коштів, сплачених за платіжними інструкціями № 181 від 09.05.2024р. та № 182 від 10.05.2024р., право вимоги набув на підставі договору відступлення права вимоги № 1303025 від 13.03.2025р., укладеного між ТОВ Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" та ТОВ «Дудай Буд».

Позивач вказує, що укладення договорів відступлення права вимоги зумовило заміну кредитора у зобов`язанні в порядку сингулярного правонаступництва, у зв`язку з чим до нього перейшли всі матеріальні права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу таких прав.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначає, що кошти в загальній сумі 1800000,00 грн були перераховані помилково, будь-які договірні зобов`язання або господарські правовідносини між ТОВ "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" та ТОВ «Будівельник України» відсутні, договори на виконання відповідних робіт сторонами не укладалися. Вказав, що призначення платежів, зазначене у платіжних інструкціях, не підтверджує існування між сторонами договірних відносин, а тому не може свідчити про наявність правової підстави для набуття відповідачем спірних коштів.

У зв`язку з неповерненням безпідставно набутого майна позивач вважає, що у відповідача виникло грошове зобов`язання з повернення таких коштів, а також обов`язок сплатити передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України 3 % річних в розмірі 46211,86 грн. та інфляційні втрати в розмірі 227619,07 грн.

Відповідач заперечив проти позовних вимог. Вказав, що між ТОВ Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" та ТОВ «Будівельник України» мали місце господарські правовідносини з виконання проектних робіт, які склались на підставі договору № 22-1-24 від 22.01.2024 р. про надання послуг та договору підряду № 08/05-24 від 03.04.2024 р. на виконання робіт.

Усі роботи були виконані відповідачем у повному обсязі, що підтверджується зареєстрованими податковими накладними, бухгалтерськими документами та подальшою повною оплатою їх вартості позивачем. Після завершення виконання робіт жодних претензій з боку позивача не заявлялося, взаємні розрахунки між сторонами були звірені та підтверджені.

Відповідач стверджує, що сплачені кошти є оплатою фактично виконаних робіт, а тому не можуть вважатися помилково або безпідставно перерахованими.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дудай Буд" у своїх поясненнях вказує, що Дудай Ю.Д. у 2024 році за пропозицією директора ТОВ "БК "Консалт Строй Сервіс" Бойка Н.С. фактично організовував та забезпечував виконання будівельних робіт на об`єкті Подільського мостового переходу в м. Києві, залучав працівників та відповідав за їхню роботу. Однак, ТОВ "БК "Консалт Строй Сервіс" не провело з ним повного розрахунку за виконані роботи.

Зі слів ОСОБА_1 , директор ТОВ "БК "Консалт Строй Сервіс" повідомив його, що частину отриманих коштів було помилково перераховано ТОВ «Будівельник України» та ТОВ "СВ "Факторіал", які участі у виконанні робіт не брали.

З цієї підстави між ТОВ "БК "Консалт Строй Сервіс" та ТОВ "Дудай Буд", а згодом між ТОВ "Дудай Буд" та Адвокатським бюро «Святненко та партнери» були укладені договори відступлення права вимоги щодо повернення зазначених коштів.

Стверджує, що документи, на які посилаються відповідачі для підтвердження виконання робіт, є сумнівними або оформленими заднім числом.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" заявляє, що між ним та ТОВ «Будівельник України» фактично існували договірні відносини, роботи були виконані та оплачені, акти виконаних робіт підписані, а будь-які претензії до відповідача відсутні.

Також третя особа вказала, що право вимоги, яке було предметом договорів відступлення, на момент їх укладення фактично не існувало, а згода відповідача на таке відступлення не надавалася. У зв`язку з цим ТОВ "БК "Консалт Строй Сервіс"зазначило про відсутність підстав для заявлених вимог до ТОВ "Будівельник України".

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.03.2025р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Дудай Буд (цедент) та Адвокатським бюро Святненко та партнери (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги №1903025 (т.1 а.с.12).

За умовами п.1.1. цього договору, цедент передав, а цесіонарій прийняв право вимоги, зокрема, за:

- платіжною інструкцією №181 від 09.05.2024р. ТОВ "БК "К.С.С." проведено платіж на рахунок ТОВ "Будівельник України" у сумі 750000,00 грн. в призначені платежу зазначено призначення платежу : демонтаж частини верхньої будови парної колії в межах місця робіт;

- платіжною інструкцією №182 від 10.05.2024р. ТОВ "БК "К.С.С." проведено платіж на рахунок ТОВ "Будівельник України" у сумі 1050000,00 грн. грн. в призначені платежу зазначено призначення платежу: аванс за договором № 08/05-24 від 08.05.2024 р., в т.ч. ПДВ 20% - 175000,00 грн.

Згідно цього договору цесіонарій набуває права вимоги/кредитора за платіжними інструкціями на підставі помилково перерахованих коштів ТОВ "БК "К.С.С." на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник України".

Згідно з умовами п.1.2. договору, відступлення права вимоги за платіжними інструкціями розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги за платіжними іінструкціями.

Пунктом 2.1 договору визначено, що цедент набув право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги №1303025 від 13.03.2025р., укладеного з ТОВ Будівельна компанія Консалт Строй Сервіс, що підтверджує безперервність переходу права вимоги .

З моменту укладення договору цедент вибув із правовідносин із боржниками, а цесіонарій набув статусу кредитора за зазначеними платіжними інструкціями (п.2.5. договору).

Цедент несе відповідальність перед цесіонарієм за дійсність переданого права вимоги, однак не відповідає за виконання боржниками своїх зобов`язань (п.2.9. договору).

19.03.2025р. на виконання умов договору відступлення права вимоги №1303025 сторонами підписано акт приймання-передачі прав вимоги за платіжними інструкціями, а також акт приймання-передачі документів, якими цедент передав, а цесіонарій прийняв, зокрема, оригінали: платіжної інструкції №181 від 09.05.2024р.; платіжної інструкції №182 від 10.05.2024р.; належним чином завірену копію договору відступлення права вимоги № 1303025 від 13.03.2025р. (т.1 а.с.13).

Договір відступлення права вимоги № 1303025 від 13.03.2025 р. був укладений між ТОВ "БК "Консалт Строй Сервіс" та ТОВ "Дудай Буд".

За умовами вказаного договору ТОВ "БК "Консалт Строй Сервіс" передав, а ТОВ "Дудай Буд" прийняв право вимоги, зокрема, за:

- платіжною інструкцією №181 від 09.05.2024р. ТОВ "БК "К.С.С." проведено платіж на рахунок ТОВ "Будівельник України" у сумі 750000,00 грн. в призначені платежу зазначено призначення платежу : демонтаж частини верхньої будови парної колії в межах місця робіт;

- платіжною інструкцією №182 від 10.05.2024р. ТОВ "БК "К.С.С." проведено платіж на рахунок ТОВ "Будівельник України" у сумі 1050000,00 грн. грн. в призначені платежу зазначено призначення платежу: аванс за договором № 08/05-24 від 08.05.2024 р., в т.ч. ПДВ 20% - 175000,00 грн.

Відповідач заперечує факт помилково перерахованих коштів, посилаючись на наявність між первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельник України" договірних правовідносин.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 22.01.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельник України" (виконавець) був укладений Договір про надання послуг №22-1-24 (т.1 а.с. 135-139).

Відповідно до п.1.1. цього договору, виконавець зобов`язується за завданням замовника виконати проектні роботи (послуги), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Вартість послуг, що є ціною договору, становить 660000,00 грн., у т.ч. ПДВ (20%) - 110000,00 грн. (п.2.1. договору №22-1-24 від 22.01.2024р.).

На виконання умов вказаного договору сторонами підписано акти наданих послуг:

- акт №497 від 20.02.2024р. на суму 360000,00 грн. з ПДВ (т.1 а.с.99);

- акт №17 від 26.02.2024р. на суму 300000,00 грн. з ПДВ (т.1 а.с123).

03.04.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельник України" (субпідрядник) був укладений договір підряду на виконання робіт №08/05-24 (т.1 а.с. 96-98).

За цим договором субпідрядник зобов`язується на власний ризик, власними та/або залученими силами виконати будівельні та ремонтні роботи на залізничній колії відповідно до чинних будівельних норм і правил, а підрядник - прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх. Конкретний перелік і обсяг робіт визначаються в додатку до договору, а факт їх належного виконання підтверджується актами виконаних робіт, підписаними та скріпленими печатками сторін (п.п.1.1.- 1.3. договору підряду).

Вартість робіт складає 1800000,00 грн. з ПДВ (п.2.1. договору підряду).

На виконання умов вказаного договору сторонами підписано акти наданих послуг:

- акт №89 від 06.05.2024р. на суму 1050000,00 грн. про відновлення верхньої будови парної колії (т.1 а.с. 105, 181);

- акт №496 від 06.05.2024р. на суму 750000,00 грн. про демонтаж частини верхньої будови парної колії в межах місця робіт (т.1 а.с. 124, 179).

Факт виконання робіт та їх прийняття підрядником також підтверджується належним податковим оформленням господарської операції, а саме складанням та реєстрацією субпідрядником у встановленому порядку податкових накладних на відповідні суми, що відповідають актам наданих послуг, а саме:

- податкова накладна №2 від 06.05.2024р. на суму 750000,00 грн. (т.1 а.с.178);

- податкова накладна №3 від 06.05.2024р. на суму 1050000,00 грн. (т.1 а.с.180).

09.05.2024 р. платіжною інструкцією №181 ТОВ "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" перерахувало на рахунок ТОВ "Будівельник України" 750000,00 грн., призначенням платежу: демонтаж частини верхньої будови парної колії в межах місця роботи (т.1 а.с.8);

10.05.2024 р. платіжною інструкцією №182 ТОВ "Будівельна компанія "Консалт Строй Сервіс" перерахувало на рахунок ТОВ "Будівельник України" кошти в розмірі 1050000,00 грн., призначенням платежу: аванс за договором №08/05-24 від 08.05.2024р. у т.ч. ПДВ 20% - 175000,00 грн. (т.1 а.с.9).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частиною 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Зобов`язання мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України) та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

Суд зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Положення статей 512, 514 ЦК України не забороняють неодноразове здійснення правонаступництва, зокрема внаслідок неодноразової (послідовної) передачі прав кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У разі неодноразової (послідовної) передачі прав кредитора іншій особі за правочином створюється ланцюг послідовної передачі права вимоги, який підлягає дослідженню судом з урахуванням усіх обставин та доказів набуття такого права кожним із попередніх кредиторів.

Неодноразове вчинення правочинів з передачі права вимоги створює залежність виникнення права кожного нового кредитора від наявності підстав для набуття такого права кожним із попередніх кредиторів у відповідному ланцюгу правочинів.

З матеріалів справи вбачається послідовна заміна кредитора у зобов`язанні: 13.03.2025р. право вимоги було відступлено від ТОВ «БК "Консалт Строй Сервіс"» до ТОВ «Дудай Буд» на підставі договору №1303025, а 19.03.2025р. від ТОВ «Дудай Буд» до Адвокатського бюро «Святненко та партнери» за договором №1903025, внаслідок чого позивач набув право вимоги до відповідача, щодо повернення коштів, перерахованих за платіжними інструкціями №181 від 09.05.2024р. та №182 від 10.05.2024р.

Згідно умов договору відступлення права вимоги грошові кошти в розмірі 1800000,00 грн. були помилково перераховані на рахунок ТОВ «Будівельник України», тому позивач вважає, що вони підлягають поверненню як безпідставно набуті на підставі положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави регулює ст. 1212 ЦК України.

Частинами першою, другою статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17).

Судом встановлено, що кошти, перераховані згідно з платіжними інструкціями №181 від 09.05.2024 р. на суму 750000,00 грн. та №182 від 10.05.2024 р. на суму 1050000,00 грн., були спрямовані ТОВ «БК «Консалт Строй Сервіс» на виконання зобов`язань за Договором підряду №08/05-24 від 03.04.2024 р. з призначенням платежів: демонтаж частини верхньої будови парної колії в межах місця роботи та аванс за договором №08/05-24 від 08.05.2024р.

За умовами договору підряду № 08/05-24 від 03.04.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельник України» (субпідрядник) зобов`язалося виконати будівельні та ремонтні роботи на залізничній колії, що прямо передбачено пунктом 1.1 зазначеного договору.

Факт виконання відповідачем будівельних та ремонтних робіт на загальну суму 1800000,00 грн. підтверджується актами наданих послуг / виконаних робіт № 89 та № 496 (т.1 а.с. 105, 124), у яких як підстава виконання робіт зазначено договір підряду № 08/05-24 від 03.04.2024р., а також зареєстрованими в установленому законом порядку податковими накладними № 2 та № 3 від 06.05.2024р. (т.1 а.с. 178, 180).

За встановлених судом обставин та з урахуванням належного виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором підряду, на момент укладення договору відступлення права вимоги № 1303025 від 13.03.2025р. грошове зобов`язання відповідача перед первісним кредитором було припинене у зв`язку з його виконанням у розумінні положень статті 599 Цивільного кодексу України.

Відповідно, ТОВ "БК "Консалт Строй Сервіс" не могло передати ТОВ "Дудай Буд" більше прав, ніж мало саме, а ТОВ "Дудай Буд" в подальшому відступити такі права Адвокатському Бюро "Святненко та партнери". Принцип nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse habet (ніхто не може передати більше прав, ніж має сам) означає, що відсутність чи дефект первісного набуття права вимоги тягне неможливість правомірного подальшого відступлення такого права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що кошти в сумі 1800000,00 грн., отримані відповідачем згідно платіжної інструкції №181 від 09.05.2024р. та №182 від 10.05.2024р. в результаті виконання умов договору підряду, та не являються помилково перерахованими, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України.

Доводи позивача щодо помилковості перерахування коштів суд оцінює критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наявністю чинних договорів між сторонами, належно оформлених актів виконаних робіт та первинної бухгалтерської документації.

Враховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, суд не надає оцінку дійсності договору про відступлення права вимоги як правочину, оскільки відповідні вимоги сторонами не заявлялися, а договір є чинним у силу презумпції правомірності.

Водночас для правильного вирішення спору суд має встановити, чи відбувся фактичний перехід матеріального права, оскільки положення статті 514 ЦК України не встановлюють недійсності договору про відступлення права вимоги у разі відчуження вимоги, яка є недійсною або припинилася. Вказана норма визначає лише обсяг прав, що переходять до нового кредитора, і не передбачає правових наслідків у вигляді недійсності договору.

Натомість правові наслідки відступлення недійсної або такої, що не існує, вимоги врегульовані статтею 519 ЦК України, яка покладає на первісного кредитора відповідальність перед новим кредитором за недійсність переданої вимоги, але не встановлює недійсності договору про відступлення права вимоги.

Недійсною у розумінні статті 519 ЦК України є вимога, яка не має правової підстави, зокрема якщо вона ґрунтується на нікчемному або визнаному недійсним правочині, не належала первісному кредитору або припинилася до моменту її відступлення. Така недійсність є вадою предмета договору, що не впливає на дійсність самого договору.

Суд також враховує, що норми, які регулюють правочини, та норми, що визначають зміну суб`єктного складу зобов`язання, належать до різних інститутів цивільного права. Статті 512-514 ЦК України встановлюють підстави заміни кредитора у зобов`язанні, але не визначають вимог до змісту правочину, на підставі якого така заміна відбувається. Натомість стаття 519 ЦК України спрямована на розподіл ризиків між первісним та новим кредитором у разі передачі недійсної вимоги.

Недійсність вимоги не може ототожнюватися з недійсністю правочину у розумінні розділу IV ЦК України. Закон прямо не пов`язує дійсність договору про відступлення права вимоги з дійсністю вимоги, що передається, а визначає інший правовий наслідок - відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.

Водночас суд зазначає, що перехід прав кредитора можливий лише за умови, що договір відступлення права вимоги укладено особою, яка на момент укладення договору є кредитором у відповідному зобов`язанні. Якщо ж такий договір укладений особою, яка не володіє правом вимоги, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням, права кредитора до набувача не переходять, а розпорядчий ефект договору не настає.

Отже, сама лише недійсність або відсутність права вимоги не зумовлює недійсності договору про її відступлення, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором як за невиконання або неналежне виконання договірного зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21.

Таким чином, станом на дату переходу права вимоги до Адвокатського Бюро "Святненко та партнери", а саме на 19.03.2025р., право вимоги до відповідача у матеріально-правовому розумінні було відсутнє, у зв`язку з чим позивач не набув статусу кредитора у спірних правовідносинах.

За таких обставин суд дійшов висновку, що передача недійсної вимоги породжує правові наслідки виключно у відносинах між позивачем та третьою особою без самостійних вимог на стороні позивача та не є підставою для покладення на відповідача обов`язку зі сплати коштів.

Вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є похідними. Оскільки основне зобов`язання відповідача перед позивачем відсутнє, вказані нарахування також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки базуються на відступленні недійсної вимоги, права позивача не порушені відповідачем, що є підставою для відмови у позові в повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.02.26

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи