РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2026Справа №910/10226/25

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення заборгованості у розмірі 25 832,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості у розмірі 25 832,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки №53-129-01-24-03063 від 20.06.2024 було поставлено відповідачу дизельне паливо 10pmm EN590 (ДП-Л-Євро5-В0) в кількості 104,417 тонн на суму 5 563 337,76 грн, в той час як Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" оплачено поставлений йому товар на суму 5 541 120,00 грн, у зв`язку з чим в останнього виник борг перед позивачем у розмірі 22 217,76 грн.

Крім того, посилаючись на прострочення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки №53-129-01-24-03063 від 20.06.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" нарахованих за період з 09.08.2024 по 15.08.2025 3% річних у розмірі 679,31 грн та нарахованих за період з 09.08.2024 по 30.06.2025 інфляційних втрат у розмірі 2 935,88 грн.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" виклало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікує понести судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

08.09.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що спірний обсяг продукції не був прийнятий з огляду на ціну Договору поставки №53-129-01-24-03063 від 20.06.2024, відтак акт приймання-передачі ТМЦ був оформлений на кількість палива дизельного у кількості 26,287 тонн, тобто в межах обсягів передбачених договором. Відтак, на думку відповідача, у нього не виник обов`язок оплатити продукцію на суму 22 217,76 грн з огляду на відсутність підписаного сторонами акту приймання-передачі на відповідний обсяг дизельного палива. Також відповідач вказує на те, що позивач неправильно трактує положення ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 19 Постанови Кабінет Міністрів України "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", оскільки ними передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни ціни в бік зменшення без зміни кількості (обсягу) та якості товару, а не збільшення обсягу товару з одночасним зменшенням ціни. Тобто може бути зменшена ціна без зміни обсягів та вимог щодо якості в тому числі у разі коливання ціни такого товару на ринку.

15.09.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що факт отримання товару в кількості 104,417 тонн філією "ВП "Хмільницька АЕС" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", підтверджується долученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних №98 від 24.06.2024, №100 від 26.06.2024, №101 від 26.06.2024, №103 від 27.06.2024, а також копіями товарно-транспортних накладних №98-0 від 24.06.2024, №100-0 від 26.06.2024, №101-0 від 26.06.2024, №103-0 від 27.06.2024. Крім того, позивач вказує на те, що відповідач листом від 03.07.2024 №29-5054/41-вих. підтвердив факт постачання йому дизельного палива в загальній кількості 104,417 тонн, що відповідає межам допустимих відхилень (10%), та запропонував позивачу укласти додаткову угоду до договору про збільшення кількості продукції за договором до 104,417 тонн та зменшення ціни за одиницю продукції до рівня 44 222,68 грн без ПДВ/тонну. Однак позивач вимушений був відмовити відповідачу в пропозиції укладення додаткової угоди, посилаючись на положення п. 5 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 19 Постанови Кабінет Міністрів України "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", якими чітко визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку.

17.09.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказує на те, що позивачем не враховано той факт, що умовами п. 2 Специфікації №1 до Договору поставки №53-129-01-24-03063 від 20.06.2024, яка є невід`ємною частиною договору відповідно до п. 1.2 Договору, сторони передбачили, що при поставці продукції допускається відхилення від фактичних показників загальної кількості від зазначеної в специфікації, пов`язане з особливостями її транспортування. При цьому, максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 10% від встановлених Специфікацією показників, за умови, що суму договору не буде перевищено.

18.09.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому позивач просить здійснити розподіл його витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

02.10.2025 від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, в якому відповідач просить враховувати, що ціна позову у справі №910/10226/25 є незначною, доказова база у цьому спорі складається фактично з двох документів (видаткової накладної та акту приймання-передачі), а тому враховуючи сталу судову практику відповідна справа не становить складності для підготовки адвокатом правової позиції. Обсяг часу та робіт зазначені у звіті про надання правової (правничої) допомоги, на думку відповідача, не відповідає реальним необхідним обсягам виконаних робіт та витратам часу для такої категорії справ.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

20.06.2024 між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум", як продавцем, було укладено Договір поставки №53-129-01-24-03063 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити світлі нафтопродукти виробництва SLOVNAFT a.s. (Словаччина), STAR RAFINERI A.S. (Туреччина), HELLENIC PETROLEUM R.S.S.O.P.P.S.A ELEFSIS RAFINERY (Греція), Reliance Industries Limited (Індія), SARAS RAFFINERIE SARDE (Італія) (надалі - продукція) для потреб філії "ВП "Хмельницька АЕС" AT "НАЕК "Енергоатом" (кінцевий споживач), а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначені в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Ціна Договору без ПДВ становить 4 617 600,00 грн, крім того ПДВ - 923 520,00 грн. Загальна сума Договору становить 5 541 120,00 грн з ПДВ. Ціна за одиницю продукції встановлена в національній валюті України і зазначена в специфікаціях (п. 3.1, п. 3.2 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору покупець сплачує вартість поставленої продукції не раніше 30 робочих днів з дати підписання сторонами акту (актів) приймання-передачі продукції.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що оплата покупцем частини вартості поставленої партії продукції, розмір якої відповідає сумі податку на додану вартість, здійснюється виключно після надання постачальником податкової накладної (розрахунку коригування), оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.

Відповідно до п. 4.4 Договору сторони домовилися, що покупець має право затримати оплату продукції у випадку наявності спорів між сторонами щодо сплати заборгованості, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, які підлягають сплаті згідно з цим та іншими, укладеними між сторонами правочинами, до моменту остаточного вирішення таких спорів або за наявністю обставин пов`язаних з дією в Україні правового режиму воєнного стану.

Пунктом 7.12 Договору передбачено, що випадку якщо покупець прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором у частині оплати за поставлену продукцію, на вимогу постачальника покупець зобов`язаний сплатити постачальнику 0,1% річних від простроченої суми.

Договір є чинним з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині оплати за поставлену продукцію - до повного розрахунку. Стосовно виконання гарантійних зобов`язань постачальника, передбачених Договором, Договір діє до закінчення строку дії гарантії на продукцію (п. 10.1 Договору).

Пунктом 1 Специфікації №1 (надалі - Специфікація), яка є Додатком №1 до Договору поставки №53-129-01-24-03063 від 20.06.2024, передбачено:

- найменування продукції - паливо дизельне 10ppm EN590 (ДП-Л-Євро5- В0);

- виробники - SLOVNAFT a.s. (Словаччина), STAR RAFINERI A.S. (Туреччина), HELLENIC PETROLEUM R S S.O.P.P.S.A ELEFSIS RAFINERY (Греція), Reliance Industries Limited (Індія), SARAS RAFFINER1E SARDE (Італія);

- кількість - 104,000 тонн;

- ціна за одиницю - 44 400,00 грн без ПДВ;

- загальна вартість - 4 617 600,00 грн без ПДВ (5 541 120,00 грн з ПДВ);

- строк поставки: поставка продукції здійснюється у строк - протягом 10 робочих днів з моменту укладання договору або до 31.07.2024, залежно від того, що настане раніше.

Відповідно до п. 2 Специфікації умови постачання - DDP склад вантажоодержувача: - автомобільним транспортом - м. Нетішин, Хмельницька обл.; - залізничним транспортом - ст. Сільце, Південно-Західної залізниці, код ст. 340807, код отримувача 3805, вантажоодержувач філія "ВП ХАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом".

Згідно з п. 3 Специфікації при поставці продукції допускається відхилення фактичних показників загальної кількості від зазначеної в Специфікації, пов`язане з особливостями її транспортування. При цьому, максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 10% від встановлених Специфікацією показників, за умови, що суму договору не буде перевищено.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого йому згідно Договору поставки №53-129-01-24-03063 від 20.06.2024 товару, у зв`язку з чим в останнього виник борг перед позивачем у розмірі 22 217,76 грн.

Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України (який був чинним протягом спірного періоду поставки товару).

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" було поставлено Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" продукцію в кількості 104,417 тонн на загальну суму 5 563 337,76 грн, що підтверджується видатковими накладними:

- №98 від 24.06.2024 на суму 1 381 284,00 грн з ПДВ (кількістю 25,925 тонн);

- №100 від 26.04.2024 на суму 1 379 099,52 грн з ПДВ (кількістю 25,884 тонн);

- №101 від 26.04.2024 на суму 1 380 165,12 грн з ПДВ (кількістю 25,904 тонн);

- №103 від 27.04.2024 на суму 1 422 789,12 грн з ПДВ (кількістю 26,704 тонн);

Крім того на підтвердження поставки відповідачу продукції в кількості 104,417 тонн на загальну суму 5 541 120,00 грн позивачем надано товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів:

- №98-0 від 24.06.2024 (маса нафтопродукту - 25 925 кг);

- №100-0 від 26.06.2024 (маса нафтопродукту - 25 884 кг);

- №101-0 від 26.06.2024 (маса нафтопродукту - 25 904 кг);

- №103-0 від 27.06.2024 (маса нафтопродукту - 26 704 кг).

Вказані видаткові накладні та товарно-транспортні накладні підписані уповноваженими представниками сторін, а також в них міститься посилання на реквізити Договору.

При цьому сторонами також були підписані Акти приймання-передачі ТМЦ, згідно з якими Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" було прийнято продукцію в кількості 104 тонни на загальну суму 5 541 120,00 грн, а саме:

- №930 від 24.06.2024 на суму 1 381 281,36 грн з ПДВ ( кількістю 25,925 тонн);

- №931 від 26.06.2024 на суму 1 379 099,52 грн з ПДВ ( кількістю 25,884 тонн);

- №932 від 26.06.2024 на суму 1 380 165,12 грн з ПДВ ( кількістю 25,904 тонн);

- №933 від 27.06.2024 на суму 1 400 571,36 грн з ПДВ (кількістю 26,287 тонн).

З виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.06.2024 по 29.11.2024 вбачається, що Акціонерним товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" здійснено оплату поставленої продукції на суму 5 541 120,00 грн.

Листом від 03.07.2024 №29-5054/41-вих. відповідач повідомив позивача про те, що згідно з видатковими накладними №98 від 24.06.2024, №100 від 26.06.2024, №101 від 26.06.2024 та №103 від 27.06.2024 було здійснено постачання дизельного палива в загальній кількості 104,417 тонн, що відповідає межам допустимих відхилень (10%), та разом з цим запропонував позивачу укласти додаткову угоду до Договору про збільшення кількості продукції за Договором від 20.06.2024 №53-129-01-24-03063 до 104,417 тонн та зменшення ціну за одиницю продукції до рівня 44 222,68 грн без ПДВ/тонну.

Позивач листом від 04.07.2024 №04/07-1 повідомив відповідача, що відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 19 Постанови Кабінет Міністрів України "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку.

У вказаному листі позивач запропонував відповідачу здійснити оплату прийнятого товару разом з надлишково прийнятим товаром за ціною, обумовленою договором, або забезпечити можливість розпорядитися надлишково поставленим товаром шляхом його повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум".

Як зазначає позивач, на вказану пропозицію відповідач не надав відповіді, вартість надлишково прийнятої продукції в кількості 0,417 тонн на загальну суму 22 217,76 грн не оплатив та не надав позивачу можливості розпорядитися таким обсягом продукції і не забезпечив її повернення.

В свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує, що умови Договору ним виконано повністю, здійснено оплату товару у погодженій у Договорі ціні у розмірі 5 541 120,00 грн, а на суму 22 217,76 грн сторонами не підписано акт приймання-передачі на відповідну кількість палива, а відтак в цій частині у відповідача не виникло обов`язку оплатити продукцію.

У відзиві на позов Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не заперечується поставка позивачем спірної продукції в кількості 0,417 тонн на загальну суму 22 217,76 грн, більш того відповідач зазначає, що позивачем поставлено обсяг продукції в межах допустимого відхилення у 10% (фактично склав 0,417 тонн), що передбачено у Специфікації.

Крім того, у листі від 03.07.2024 №29-5054/41-вих. Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" також підтвердило те, що згідно з видатковими накладними №98 від 24.06.2024, №100 від 26.06.2024, №101 від 26.06.2024 та №103 від 27.06.2024 було здійснено поставку продукції в загальній кількості 104,417 тонн.

Таким чином матеріалами справи підтверджується поставка Товариством з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" продукції Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в кількості 104,417 тонн на загальну суму 5 563 337,76 грн, а відповідачем в свою чергу не заперечується отримання продукції в такому обсязі.

Проте фактично позиція відповідача зводиться до того, що спірна кількість дизельного палива в кількості 0,417 тонн має бути передана йому безкоштовно шляхом зменшення ціни пального за Договором таким чином, щоб вартість 104,417 тонн дизельного пального дорівнювала первісно погодженій у Договорі та Специфікації вартості 104,000 тонн дизельного палива.

Щодо посилань сторін на п. 5 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 19 Постанови Кабінет Міністрів України "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" суд зазначає, що вони стосуються внесення змін у договір про закупівлю, в той час в предмет даного спору не входить встановлення наявності підстав для внесення змін у договір, оскільки предметом даного спору є встановлення наявності підстав для стягнення коштів за поставлений товар.

Так, судом враховано, що згідно з п. 3 Специфікації при поставці продукції допускається відхилення фактичних показників загальної кількості від зазначеної в Специфікації, пов`язане з особливостями її транспортування. При цьому, максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 10% від встановлених Специфікацією показників, за умови, що суму договору не буде перевищено.

Як зазначають сторони спірний обсяг товару був поставлений відповідно до видаткової накладної №103 від 27.06.2024 (загальна маса нафтопродукту - 26 704 кг).

В той же час, за Актом приймання-передачі ТМЦ №933 від 27.06.2024 відповідачем прийнято товар за видатковою накладною №103 від 27.06.2024 лише в частині 26,287 тонн вартістю 1 400 571,36 грн з ПДВ.

Таким чином, відповідачем було прийнято за видатковою накладною №103 від 27.06.2024 дизельне паливо в кількості 26,704 тонн, проте актом оформлено прийняття лише дизельного палива в частині 26,287 тонн.

Позивач наполягає, що поставка товару здійснена на підставі Договору та відповідно до ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України у відповідача наявний обов`язок оплатити додатково прийнятий товар.

Відповідно до ст. 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Частинами 2, 3 статті 670 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець передав покупцеві більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний повідомити про це продавця. Якщо в розумний строк після одержання такого повідомлення продавець не розпорядиться товаром, покупець має право прийняти весь товар, якщо інше не встановлено договором. Якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

Із аналізу наведених приписів законодавства вбачається, що прийняття покупцем товару в більшому обсязі, ніж було погоджено сторонами у договорі, розуміється як купівля цього товару в рамках Договору.

Окрім того, судом враховано, що листом від 04.07.2024 №04/07-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" відмовилось від укладення додаткової угоди про зменшення ціни товару та запропонувало відповідачу або сплатити надлишково поставлений товар, або повернути його позивачу.

Однак, як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не було надано відповіді на цей лист та відповідно дизельне паливо в кількості 0,417 тон ним не було повернуто.

Зважаючи на вартість послуг перевезення пального та невелику кількість надлишкового поставленого товару - 417 кг, а також приймаючи до уваги, що вантажоодержувачем спірного товару є Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" - особливо важливий об`єкт критичної інфраструктури, об`єкт підвищеної небезпеки із спеціальним (пропускним) режимом, суд вважає розумною та економічно обґрунтованою поведінку (бездіяльність) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" щодо не направлення до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" транспорту для вивезення надлишково поставленого дизельного палива без отримання від відповідача повідомлення про готовність повернути цей товар. Тим більше, що ст. 670 Цивільного кодексу України наділяє покупця правом прийняти цей товар та зобов`язує оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, що відповідає інтересам продавця.

Окремо суд звертає увагу відповідача на те, що приписи ст. 670 Цивільного кодексу України не наділяють покупця правом безоплатно набути надлишково поставлений товар.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 28.09.2021 у справі №918/1045/20 тощо).

Доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - "non concedit contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 09.06.2021 у справі №911/3039/19, від 08.09.2021 у справі №910/10444/20 тощо).

Фактичне отримання Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надлишково поставленого товару в кількості 417 кг за видатковою накладною №103 від 27.06.2024 (яка підписана представником відповідача), проте не оформлення відповідачем акту приймання-передачі ТМЦ на цей товар та відповідно його не оплата з підстав неоформлення такого акту і одночасно не повернення цього товару позивачу, хоча останнім було виражено волю на повернення спірного товару у разі небажання покупця його оплатити у листі від 04.07.2024 №04/07-1, суд вважає недобросовісною поведінкою відповідача.

Таким чином, відповідачем не було виконано свого обов`язку з оформлення прийнятого за видатковою накладною №103 від 27.06.2024 товару в частині 417 кг відповідним актом та відповідно не виконано свого обов`язку згідно приписів ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, а також не було виконано свого обов`язку згідно приписів ч. 2 ст. 670 Цивільного кодексу України щодо виконання розпорядження позивача - забезпечити можливість його повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум".

Порушення, вчинені однією стороною зобов`язання, не можуть звільняти таку сторону від виконання своїх обов`язків та спричиняти негативні наслідки для іншої сторони. Тобто сторона не може для свого захисту посилатися на факти порушення нею же умов договору та/або законодавства.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги, що спірний товар - дизельне паливо (яке в залежності від якості та біодобавок може зберігатись без втрати якості у середньому від 6 до 12 місяців, а у герметичних резервуарах, без світла й вологи - до 1,5- 2 років) було поставлене відповідачу ще у червні 2024 року, тобто 19 місяців тому, суд вважає, що у Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" виник обов`язок в силу приписів ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України оплатити додатково прийнятий товар у кількості 417 кг за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до Договору, тобто за ціною 22 217,76 грн.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.2 Договору покупець сплачує вартість поставленої продукції не раніше 30 робочих днів з дати підписання сторонами акту (актів) приймання-передачі продукції.

В той же час, Актом приймання-передачі ТМЦ №933 від 27.06.2024 відповідачем прийнято товар за видатковою накладною №103 від 27.06.2024 лише в частині 26,287 тонн. Натомість прийняття дизельного палива у кількості 0,417 тонн за видатковою накладною №103 від 27.06.2024 відповідачем не було оформлене актом приймання-передачі ТМЦ.

Доказів того, що товар у кількості 0,417 тонн не оформлений актом приймання-передачі з підстав його неякісності матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано. В той час як з листа вих №29-5054/41-вих від 03.07.2024 слідує, що такий акт не укладався, бо позивачем не було укладено додаткової угоди щодо збільшення кількості продукції за Договором з одночасним зменшенням ціни за одиницю продукції.

З аналізу положень ст. 670 Цивільного кодексу України вбачається, що товар у кількості 0,417 тонн вартістю 22 217,76 грн вважається таким, що поставлений в рамках Договору, а відтак порядок та строк його оплати регулюються відповідними умовами Договору.

Отже, зважаючи, що спірна кількість товару була поставлена за видатковою накладною №103 від 27.06.2024, то суд вважає, що відповідач зобов`язаний був оформити акт приймання-передачі ТМЦ на товар у кількості 0,417 тонн одночасно із оформленням акту на інший товар із цієї партії, тобто 27.06.2024, а відтак строк оплати спірного товару повинен обраховуватись починаючи з 28.06.2024.

У разі іншого трактування умов Договору та приписів Цивільного кодексу України (наприклад, що спірний товар поставлений поза межами Договору, оскільки відповідач вказує на відсутність підписаного сторонами акту приймання-передачі на відповідний обсяг дизельного палива), то в такому випадку наявні підстави вважати, що сторонами було укладено договір у спрощений спосіб (видаткова накладна №103 від 27.06.2024 містить найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, та за вказаною накладною відповідачем було прийнято товар, про що свідчить підпис його уповноваженої особи на цій накладній, що свідчить про досягнення згоди щодо істотних умов договору поставки).

В такому випадку у відповідача в силу приписів ст. 692 Цивільного кодексу України наявний обов`язок здійснити оплату негайно після його прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу, що в свою чергу свідчитиме про більший період прострочення відповідачем свого грошового зобов`язання.

Попри наведене, суд дійшов висновку, що Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинне було оплатити спірну частину товару у передбачений п. 4.2 Договору строк, який підлягає обрахунку від дати складення акту приймання-передачі ТМЦ на іншу частину товару із цієї партії.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинне було оплатити товар у кількості 0,417 тонн вартістю 22 217,76 грн до 08.08.2024 включно.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати на дату розгляду справи відповідачем на користь позивача коштів у розмірі 22 217,76 грн матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на приписи статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що наявність та розмір боргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати продукції у кількості 0,417 тонн на загальну суму 22 217,76 грн, поставленої за видатковою накладною №103 від 27.06.2024, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення боргу у розмірі 22 217,76 грн підлягає задоволенню.

Крім того, посилаючись на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" нарахованих за період з 09.08.2024 по 15.08.2025 3% річних у розмірі 679,31 грн та нарахованих за період з 09.08.2024 по 30.06.2025 інфляційних втрат у розмірі 2 935,88 грн.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором за законодавством строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, пунктом 7.12 Договору передбачено, що випадку якщо покупець прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором у частині оплати за поставлену продукцію, на вимогу постачальника покупець зобов`язаний сплатити постачальнику 0,1% річних від простроченої суми.

Здійснивши перерахунок заявлених до процентів річних у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з врахуванням визначеного позивачем періоду нарахування, та з огляду погодження сторонами у п. 7.12 Договорі іншого розмір процентів - 0,1%, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 0,1% річних у розмірі 22,62 грн.

В іншій частині заявлені проценти нараховані неправомірно, оскільки позивачем не враховано, що у Договорі сторонами було погоджено інший розмір процентів, ніж встановлений ст. 625 Цивільного кодексу України.

Здійснивши перерахунок заявлених до інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з врахуванням визначеного позивачем періоду нарахування, та керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов`язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у загальному розмірі 2 935,88 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" суми основного боргу у розмірі 22 217,76 грн, 0,1% річних у розмірі 22,62 грн та інфляційних втрат у розмірі 2 935,88 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог необхідно відмовити з викладених підстав.

Щодо розподілу витрат позивача на оплату судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" коштів у розмірі 25 832,95 грн.

В той же час, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У відповідності до наведених приписів закону за подання до господарського суду даної позовної заяви Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 грн х 0,8).

В той же час, Товариством з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" за звернення до господарського суду із майновою вимогою про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" коштів у розмірі 25 832,95 грн сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №689 від 15.06.2025.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судовий збір у сумі 605,60 грн не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/10226/25 та може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум".

Щодо судового збору, який підлягав сплаті позивачем за звернення до суду із даним позовом, - 2 422,40 грн, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в цій частині покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" виклало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого очікувало понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" було надано Договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 18.11.2024 (надалі - Договір про надання правничої допомоги), а також Додаткову угоду №3 від 05.08.2025 до Договору про надання правничої допомоги від №01-11/24 (надалі - Додаткова угода №3).

Пунктом 1.1 Договору про надання правничої допомоги визначено, що адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги клієнту в обсязі, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими нормами чинного законодавства України, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, за цим договором.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №3 сторони дійшли згоди, що зміст правничої допомоги адвоката за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 18.11.2024 полягає, зокрема у представленні інтересів клієнта в будь-яких судах України всіх інстанцій і юрисдикцій з повноваженнями, передбаченими договором, з питань захисту прав і законних інтересів Клієнта, порушених Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" при поставці товарів філії "ВП ХАЕС" за Договором поставки №53-129-01- 24-03063 від 20.06.2025

Пунктом 2 Додаткової угоди №3 сторони узгодили фіксовану вартість послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги за цією додатковою угодою, а саме: аналізу документів, збору доказів, аналізу судової практики, визначення правової позиції, підготовки і подання до суду першої інстанції позовної заяви, інших заяв по суті та процесуальних документів, а також представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції (вартістю 20 000,00 грн).

На підтвердження виконання зобов`язань за Договором про надання правничої допомоги позивачем надано копію Акту прийняття-передачі наданих послуг №1 від 18.09.2025 за Додатковою угодою №3 від 05.08.2025 до Договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 18.11.2024 та копію Звіту про надання правової (правничої) допомоги від 18.09.2025 за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 18.11.2024.

Відповідно до п. 1 Акту прийняття-передачі наданих послуг №1 від 18.09.2025 адвокат, в порядку п. 1.1, п. 1.2. Договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 18.11.2024, надав клієнту правову допомогу, визначену Додатковою угодою №3 від 05.08.2025 до Договору, а клієнт прийняв надану адвокатом правову (правничу) допомогу та зобов`язується її оплатити.

Згідно з п. 2 Акту прийняття-передачі наданих послуг №1 від 18.09.2025 деталізований перелік наданих послуг, наданий адвокатом згідно Додаткової угоди №3 від 05.08.2025 до Договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 18.11.2024, наведений в Звіті від 18.09.2025 про надання правової (правничої) допомоги за Додатковою угодою №3 від 05.08.2025 року до Договору, який є невід`ємною частиною даного Акту.

Звітом про надання правової (правничої) допомоги від 18.09.2025 погоджено, що адвокатом в межах справи було виконано наступні роботи (загальною тривалість 12 год.):

- зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи (тривалістю 1 год.);

- правовий аналіз наданих клієнтом документів (тривалістю 2 год);

- аналіз судової практики Верховного Суду в подібних спорах (тривалістю 1 год);

- підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за поставлені товари і виготовлення копій додатків (тривалістю 4 год);

- підготовка копій позовної заяви і додатків до позовної заяви (тривалістю 1 год.);

- підготовка відповіді на відзив відповідача на позов (тривалістю 2 год.);

- підготовка документів для відшкодування витрат на правову допомогу (постанова ОП КГС ВС від 02.02.2024 у справі №910/9714/22) (тривалістю 1 год.).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідач вказує на те, що ціна позову у справі №910/10226/25 є незначною, доказова база у цьому спорі складається фактично з двох документів (видаткової накладної та акту приймання-передачі), а тому враховуючи сталу судову практику відповідна справа не становить складності для підготовки адвокатом правової позиції. Обсяг часу та робіт зазначені у звіті про надання правової (правничої) допомоги, на думку відповідача не відповідає реальним необхідним обсягам виконаних робіт та витратам часу для такої категорії справ. Враховуючи зазначене, відповідач просить зменшити витрати позивача на професійну правничу допомогу до 1 000,00 грн.

Суд частково погоджується з доводами відповідача та приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем витрат на послуги адвоката з огляду на наступне.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Такі послуги, як зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, правовий аналіз наданих клієнтом документів, аналіз судової практики Верховного Суду в подібних спорах входять до складу послуг з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості за поставлені товари, а також підготовки відповіді на відзив. Тобто окреме виділення послуг з зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, правовий аналіз наданих клієнтом документів, аналіз судової практики Верховного Суду в подібних спорах спрямоване на завищення вартості послуг, що не є обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі №873/52/22.

Щодо послуг з підготовки копій позовної заяви і додатків до позовної заяви, суд зазначає, що такі послуги як копіювання, сканування та надсилання документів не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст. 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому такі витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, у постанові від 13.03.2025 у справі №910/18717/23 Верховний Суд, посилаючись на правову позицію, викладену Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22, вказав, що витрати на підготовку заяви про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною, у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи наведене, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Також судом враховано, що адвокат Солошенко С.В. представляв інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" у аналогічній справі №910/10227/25 (в якій 13.01.2026 ухвалено рішення та стягнуто витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 999,69 грн), а отже підготовка заяв по суті спору у даній справі не вимагала великої затрати часу, а відтак заявлений позивачем розмір судових витрат (20 000,00 грн/12 годин) не відповідає критерію розумності їхнього розміру та не є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а отже суд, також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, вважає за необхідне зменшити розмір заявлених позивачем витрат до 10 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 75, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардан Петролеум" (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 5, офіс 305; ідентифікаційний код 42980760) борг у розмірі 22 217 (двадцять дві тисячі двісті сімнадцять) грн 76 коп., 0,1% річних у розмірі 22 (двадцять дві) грн 62 коп. та інфляційні втрати у розмірі 2 935 (дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн 88 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2 360 (дві тисячі триста шістдесят) грн 82 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 05.02.2026.

Суддя Р.В. Бойко