УХВАЛА

м. Київ

11.02.2026Справа № 910/1269/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 під`їзд)

про стягнення 8 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за усним договором купівлі-продажу монітора 31.5" Gigabyte G32QC (G32QC A).

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Разом з тим, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу. Так пунктом 3 частини 1 вказаної статті передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином, фізична особа (без статусу фізичної особи-підприємця) може звернутися з позовом до господарського суду лише у разі, якщо розгляд такого спору у господарському суді прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та відповідним законом.

Як вбачається із поданої ОСОБА_3 позовної заяви, останнім заявлено вимоги про стягнення грошових коштів в розмірі 8 000,00 грн, мотивуючи свої позовні вимоги невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усним договором купівлі-продажу монітора.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що спірний усний договір позивачем укладено не як підприємцем, а фізичною особою з фізичною особою.

В той же час, позивачем не обґрунтовано підсудність даного спору Господарському суду міста Києва.

Частиною 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Оскільки позивачем подано даний позов як фізичною особою до фізичної особи, а матеріали справи містять докази того, що правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі укладеного позивачем, як фізичною особою, договору, дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Беручи до уваги вказане, на переконання суду, даний спір за позовом ОСОБА_4 за предметною ознакою не може розглядатись в порядку господарського судочинства, а підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Водночас суд на виконання положень частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України роз`яснює позивачу, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.138, 175, ч.2 ст.232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення 8 000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 11.02.2026

Суддя І.О. Андреїшина