номер провадження справи 9/195/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 Справа № 908/3381/25

м.Запоріжжя

За позовом: Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА»

про стягнення суми 34000,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.

За участю представників:

від позивача: Оніщенко В.М. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» в дохід загального фонду Державного бюджету України суми 34000,00 грн пені.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 05.11.2025 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3381/25 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3381/25, присвоєний номер провадження 9/195/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.12.2025; відповідачу запропоновано надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 03.12.2025. Ухвалою суду від 09.12.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі №908/3381/25 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 20.01.2026. Ухвалою суду від 20.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.02.2026.

Відповідач/його представник в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суду не повідомляв. Своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив на позов не подав. Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином.

02.02.2026 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (документ сформований в системі «Електронний суд», вх. № 2544/08-08/26 від 02.02.2026), в яких відповідач просив залучити пояснення до матеріалів справи та взяти до уваги при вирішенні справи, здійснити розгляд справи без участі відповідача з урахуванням наданих пояснень, у задоволенні позовної заяви відмовити.

04.02.2026 до суду від позивача надійшли заперечення на вказані додаткові пояснення відповідача (документ сформований в системі «Електронний суд», вх. № 2776/08-08/26 від 04.02.2026).

У судовому засіданні 05.02.2026 представник позивача в усній формі зазначив, що вирішення питання щодо прийняття до розгляду додаткових пояснень відповідача залишає на розсуд суду.

Подані відповідачем в письмовій формі додаткові пояснення у справі судом до розгляду не прийняті, з наступних підстав.

З положень ст. 207 ГПК України, якою врегульовані питання розгляду заяв та клопотань на стадії розгляду справи по суті, слідує, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Поряд й загальною нормою ст. 42 ГПК України, в якій зокрема закріплено право учасників справи надавати пояснення суду, є інші спеціальні норми, які регулюють порядок надання учасниками справи пояснень.

Так, згідно з ч. 5 ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З положень ч. 4 ст. 210 ГПК України, в якій визначений порядок дослідження доказів на стадії розгляду справи по суті, також слідує, що учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу письмових, речових та електронних доказів.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Отже, з наведеного вбачається, що учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи; письмові пояснення сторони у справі (позивача або відповідача) не є заявою по суті, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним; також пояснення можуть бути надані учасниками справи з приводу письмових, речових та електронних доказів під час дослідження доказів.

Суд зазначає, що на час подання відповідачем письмових пояснень суд не перейшов до стадії дослідження доказів у справі (ч. 4 ст. 210 ГПК України), наявність обставини (окремого питання, яке виникло при розгляді справи), передбаченої ч. 5 ст. 161 ГПК України, за якої суд може дозволити надати додаткові пояснення, судом не встановлено.

Крім того, у зв`язку з поданням відповідачем в письмовій формі вказаних додаткових пояснень, позивач подав до суду в письмовій формі заперечення на такі пояснення відповідача, і до цих заперечень позивачем були додані письмові докази.

За змістом ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно зі ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.

Отже, прийняття судом до розгляду додаткових пояснень відповідача зумовить необхідність прийняття судом до розгляду також й заперечень позивача на такі пояснення, разом з доданими до них доказами, що, в свою чергу, зважаючи на викладені вище приписи процесуального закону, є неприпустимим.

Згідно з п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З аналізу вищенаведених приписів процесуального законодавства слідує, що учасники справи, реалізуючи свої права, зобов`язані вчиняти відповідні процесуальні дії, в тому числі, заявляти клопотання/заяви, подавати докази тощо у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України та не допускати зловживання своїми процесуальними правами.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, метою яких є недопущення перетворення судового розгляду у безладний процес.

На підставі викладеного, а також у зв`язку з відмовою суду у прийнятті до розгляду поданих відповідачем додаткових пояснень у справі, суд також залишає без розгляду подані позивачем заперечення на такі пояснення, разом з доданими до них доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач про відкриття провадження у даній справі, про дати, час та місце судових засідань у ній був повідомлений належним чином.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В частині 5 ст. 176 ГПК України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч. 11 статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 120, п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвали суду у даній справі надсилались відповідачу в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету ТОВ «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» і були своєчасно доставлені (вручені), що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних листів, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, слід наголосити, що провадження у даній справі № 908/3381/25 було відкрито ще 10.11.2025. Підготовче провадження у справі тривало більше двох місяців.

При цьому, зазначаючи про поважність причин пропуску строку для подання заяви по суті, доказів або для вчинення іншої процесуальної дії, сторона повинна довести зазначене. Поважність причин має бути підтверджена доказами, які об`єктивно вказують на неможливість вчинення певної процесуальної дії.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами, за відсутністю відповідача.

У судовому засіданні 05.02.2026 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача, викладені у позовній заяві, які підтримані представником позивача в повному обсязі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що в порушення положень ч. 13 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ТОВ «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» не надано Комітету документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.04.2025 № 54/21-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано, що ТОВ «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються його участі в аукціоні, проведеному Державною службою геології та надр України (ідентифікатор аукціону в системі «Рrozorro. Продажі» № SUE001-UA-921). У зв`язку із чим, на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за прострочення відповідачем сплати штрафу позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача в дохід загального фонду Державного бюджету України пеню у розмірі 34000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

Адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за наслідками розгляду справи № 54/111-24 було прийнято рішення від 03.04.2025 № 54/21-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі Рішення).

Вказаним Рішенням постановлено визнати, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» (відповідач у даній справі) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання Південно-східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України інформації на вимогу в.о. голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.08.2024 № 54-02/2183е у встановлений ним строк.

За порушення, вказане в цьому Рішенні, на відповідача накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.

Також в Рішенні зазначено: «Штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення. Відповідно до статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу. Рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання».

Позивачем у позові, зокрема, вказано, що відповідач Рішення до господарського суду не оскаржував; відділення не отримувало від відповідача, а також від органів Державної виконавчої служби документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного вищезазначеним Рішенням.

У зв`язку із несплатою штрафу у добровільному порядку в строк, визначений в абз. 1 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», позивач звернувся до суду з позовом, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/3381/25, з вимогами про стягнення з ТОВ «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» суми 34000,00 грн пені в дохід загального фонду Державного бюджету України.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З положень статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» слідує, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Приписами ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

За змістом статті 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, клопотання, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення несплаченої у добровільному порядку пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» від 11 січня 2001 року № 2210-III (далі Закон № 2210-ІІІ), рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону № 2210-ІІІ рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Частиною 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено зокрема наступне:

Особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу…

Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Зі змісту ч.ч. 8, 9 ст. 56 Закону № 2210-ІІІ слідує, що у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, який є виконавчим документом та пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 62 зазначеного Закону, строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

В абз. 1 ч. 5 ст. 56 Закону № 2210-ІІІ визначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 13 та ч. 14 ст. 56 Закону № 2210-ІІІ, протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

У разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку (ч. 7 статті 56 Закону № 2210-ІІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, копія Рішення була надіслана відповідачу разом із супровідним листом від 04.04.2025 № 54-02/1395е, який був повернутий відділенням поштового зв`язку без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.с. 19-20).

У зв`язку із цим, відповідно до приписів ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», інформація про прийняте рішення Комітету була оприлюднена в офіційному друкованому виданні газеті Кабінету Міністрів Україні «Урядовий кур`єр» від 04.06.2025 № 112 (8037), на підтвердження чого в матеріали справи позивачем надано (додано до позову) копії сторінок примірника вказаної газети (арк.с. 21 з обох боків).

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення частини першої ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Рішення вважається таким, що вручено Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА», через десять днів з дня оприлюднення відповідної інформації в офіційному друкованому органі.

В частині 1 статті 60 Закону № 2210-III передбачено право відповідача оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, рішення Антимонопольного комітету України від 03.04.2025 № 54/21-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у судовому порядку ТОВ «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» не оскаржувало.

Отже, з огляду на приписи ч. 3 ст. 56 та ч. 2 ст. 62 Закону № 2210-III, відповідач повинен був сплатити суму штрафу, накладеного вказаним рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у двомісячний строк з дня одержання рішення Комітету.

Докази сплати відповідачем штрафу у розмірі 34000,00 грн, накладеного вищезазначеним Рішенням, в тому числі його часткової оплати, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до наведеного у позовній заяві розрахунку, позивачем здійснено нарахування пені за прострочення сплати штрафу за період з 19.08.2025 по 04.11.2025, розмір якої склав 39270 грн ((34000 х 1,5%) х 77)).

Оскільки розмір пені є більшим, ніж розмір штрафу, з урахуванням положень ч. 5 статті 56 Закону № 2210-III, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі суми штрафу 34000,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву та доказів на спростування заявлених позовних вимог суду не надав.

На підставі усього вищевикладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 34000,00 грн пені в дохід Державного бюджету України є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору згідно з положеннями статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА», (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд 66, приміщення 42) в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на рахунок ГУК у Зап.обл./ТГ м. Запоріжжя/21081100, ідентифікаційний код юридичної особи 37941997, номер рахунку (IBAN) UA 0008479, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) пеню у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНТОПС ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА», (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд 66, приміщення 42) на користь Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, (49004, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, буд. 2) суму 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 12.02.2026.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва