ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" лютого 2026 р. м. ХарківСправа № 922/4223/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Аюпова Р.М.

без виклику представників сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат" (61099, м. Харків, вул. Рибалка, 33, кв. 52);
до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів у розмірі 3 001, 20 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат", м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачки - ОСОБА_1 , м. Харків, про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 03/02/21-ГР від 03.02.2021, у розмірі 3 001, 20 грн. Також просить суд покласти на відповідачку понесені витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4223/25. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідачка правом на участь у розгляді даного спору не скористалась, відзив на позов не надала.

Як встановлено, відповідно до відповіді з ЄДРЮО та ФОП від 02.12.2026, ФОП Данилова Інна Василівна було припинено 29.11.2021. Номер запису: 003037767. Підстава: власне рішення.

У Постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, Верховний Суд наголосив, що за змістом ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ч. 8 ст. 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-ІУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона, як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що спори, які виникли з господарського договору, стороною якого є ФОП, належать до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу, як ФОП - не припинились.

Відповідно до відповіді на запит № 2250992 від 19.01.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, місцем реєстрації відповідачки - ОСОБА_1 , є: АДРЕСА_2 .

З метою повідомлення відповідачки про відкриття провадження у цій справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, суд засобами поштового зв`язку на його адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному демографічному реєстрі направив копії ухвали від 03.12.2025 про відкриття провадження у справі № 922/4223/25.

Копія ухвали, надіслана на адресу відповідачки, зазначену в позовній заяві, повернулася до суду з відміткою відділення зв`язку: «за закінченням терміну зберігання». Копія ухвали, надіслана на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі, також повернулася до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Відомостей про наявність у відповідачки іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).

Ч. 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Водночас, суд зазначає, що за змістом ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі № 915/1015/16 та від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Ухвала Господарського суду Харківської області від 03.12.2025 про відкриття провадження у цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З урахуванням викладеного, суд виконав процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

07.01.2026 позивач надав до суду клопотання (вх. № 404), в якому, посилаючись на сплату відповідачкою 23.12.2025 суми основної заборгованості за договором про надання послуг № 03/02/21-ГР від 03.02.2021, у розмірі 3 001, 20 грн, просить суд: прийняти до розгляду заяву про зменшення розміру заявлених позовних вимог та стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат", м. Харків, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 024, 00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 940, 00 грн. Також просить суд позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат" про стягнення 3 001, 20 грн (2 588, 00 грн заборгованості та 412, 20 грн пені) залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до приписів ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивач звернувся до господарського суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог 07.01.2026, тобто після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, яким законодавцем унормовано право звернення позивача до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог в процесі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, господарський суд залишає дану заяву без розгляду.

Щодо заявленого позивачем клопотання про залишення позову без розгляду, суд залишає дане клопотання без розгляду, оскільки у відповідності до ст. 226 ГПК України, відповідна заява подається позивачем до початку розгляду справи по суті. Як вже було зазначено судом, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Як вбачається з матеріалів справи, заява про залишення позову без розгляду подана позивачем після спливу 30 денного строку з дня відкриття провадження у справі № 922/4223/25, а, отже, у суду відсутні підстави для розгляду по суті даного клопотання.

Натомість, суд зазначає, що у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами даного спору виникли договірні зобов`язання, які випливають з договору про надання послуг № 03/02/21-ГР від 03.02.2021, порушення відповідачкою умов якого і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду з вимогою про стягнення заборгованості у загальному розмірі 3 001, 20 грн.

Зазначена сума заборгованості, на час звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, сплачена не була.

Водночас, як вказує позивач, в процесі розгляду даного спору, відповідачкою в повному обсязі сплачено суму заборгованості за договором № 03/02/21-ГР від 03.02.2021 у розмірі 3 001, 20 грн, що є предметом провадження у даній справі.

Відповідачка не заперечила факту сплати суми заборгованості у розмірі 3001, 20 грн в процесі розгляду даного спору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрити провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Суд, керуючись ч. 4 ст. 231 ГПК України, згідно якої при закритті провадження у справі за ухвалою суду водночас вирішує питання розподілу судових витрат, з огляду на клопотання позивача, в якому останній просив суд стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу, відповідно до приписів ч. 3 ст. 130 ГПК України, якими внормовано стягнення судових витрат з відповідача, у випадку не підтримки позивачем позовних вимог унаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, суд покладає на відповідачку витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 024, 00 грн.

Позивач також просить суд покласти на відповідачку понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2 940, 00 грн.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених судових витрат, представник позивача долучив до заяви копію договору про надання правової допомоги від 03.11.2025, відповідно до умов якого адвокат Жупинський Микола Андрійович зобов`язується здійснити представництво клієнта - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат", що вказане в цьому договорі на умовах і порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання такого договору. Безпосередній зміст правничої допомоги адвоката за цим договором полягає в тому, що клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання, яке надалі іменується доручення, під час строку дії договору надати клієнту наступну правничу допомогу у справі про стягнення заборгованості за невиконаним грошовим зобов`язанням, а саме: складання та подання до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення заборгованості з Данилової Інни Василівни за невиконаним грошовим зобов`язанням за договором про надання послуг № 03/02/21-ГР від 03.02.2021. За надання правничої допомоги за цим договором, що вказана в п. 1 договору, клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар в фіксованому розмірі 2 940, 00 грн та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Також позивачем надано до заяви копію квитанції про оплату Жупинському Миколі Андрійовичу 2 940, 00 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у даній справі у заявленому розмірі 2 940, 00 грн, судом враховано, що вартість послуг визначена за погодженням між адвокатом та клієнтом, послуги адвоката були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи.

Ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 листопада 2020 року у справі №910/13071/19 звернуто увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від відповідачки до суду не надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що представник позивача надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи № 922/4223/25 і розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, у зв`язку з чим, у господарського суду наявні підстави для покладення на відповідачку понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 940, 00 грн.

Керуючись ст. 46, 123, 129, 130, 226, 231, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 922/4223/25.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат" (61099, м. Харків, вул. Рибалка, буд. 33, кв. 52; ) судовий збір у розмірі 3 024, 00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 940, 00 грн.

Видати відповідний наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повна ухвала складена 05.02.2026.

СуддяР.М. Аюпова

справа № 922/4223/25