ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 лютого 2026 р. м. Житомир Справа № 906/167/26

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглядаючи справу

за позовом: Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРО"

про стягнення 20294,27 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 20294,27 грн. неустойки за порушення строків виконання робіт по договору №108775 від 27.02.2025, з яких: 14243,17 грн. грн. пені; 6051,10 грн. 7% штрафу.

Дослідивши подану позовну заяву суд встановив, що справа не підсудна Господарському суду Житомирської області і підлягає передачі до Господарського суду міста Києва.

Стаття 30 ГПК України встановлює виключну підсудність деяких категорій справ.

Виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом; виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності; правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2019 у справі №916/142/19).

Відповідно до частини 3 статті 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

У постанові від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 (п.28) Верховний Суд вказав, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до п.1.1 договору від 27.02.2025 №108775, на який позивач посилається як на підставу виникнення у відповідача обов`язку сплатити неустойку, предметом договору є надання послуг з поточного ремонту нерухомого майна - адміністративно-побутової будівлі АТП, яке знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Пухівська, 5, корпус 39/1.

Отже, даний спір у відповідності до вимог ч.3 ст.30 ГПК України має розглядатись за місцезнаходженням нерухомого майна , а саме Господарським судом м.Києва.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст.ст. 30,31,234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Передати справу за позовом Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПРО" про стягнення 20294,27 грн до Господарського суду міста Київ.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Дата підписання ухвали 13.02.2026

Суддя Тимошенко О. М.

1- в справу

- сторонам до ЕК