ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2026 Справа № 914/2843/25

За позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів

до відповідача-1: Яворівського національного природного парку, с. Івано- Франкове, Львівська область

до відповідача -2: Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів

про припинення права постійного користування на земельну ділянку; визнання недійсним і скасування державного акту на право постійного користування землею; визнання недійсним і скасування розпорядження про надання у постійне користування земельною ділянкою; визнання права постійного користування земельної ділянки

Суддя Наталія Мороз

За участю секретаря с/з Олександри Псярук

Представники:

Від позивача: Ю. Локатир

Від відповідача-1: не прибув

Від відповідача-2: не прибув

Суть спору:

Позовну заяву подано Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» до Яворівського національного природного парку та Львівської обласної державної адміністрації про припинення права постійного користування Яворівського національного природного парку на земельну ділянку кадастровий номер :17:000:0005; визнання недійсним і скасування державного акту на право постійного користування землею II-ЛВ № 004862; визнання недійсним і скасування розпорядження Львівської обласної державної адміністрації № 1163/0/5-17 від 01.12.2017 про надання у постійне користування земельної ділянки; визнання за Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» права постійного користування земельною ділянкою необхідною для облаштування першого поясу зони санітарної охорони (суворого режиму) об`єкта централізованого питного водопостачання свердловини № 4 Кунин Крехівська ділянка Ратського родовища (ділянка Крехівська) межею на відстані 50 метрів від джерела (свердловини) площею 0,785 га.

Рух справи викладено в попередніх ухвалах суду.

24.12.2025 через систему «Електронний суд» зареєстровано клопотання позивача від 23.23.2025 про призначення земельно-технічної експертизи.

13.01.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло аналогічне клопотання.

13.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення земельно-технічної експертизи.

27.01.2026 від відповідача-1 надійшли пояснення щодо клопотання відповідача про призначення земельно-технічної експертизи.

В судове засідання 12.02.2026 представник позивач прибув, клопотання про призначення експертизи підтримав.

Відповідачі-1, 2 участь представників в судове засідання не забезпечили.

Розглянувши клопотання Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» від 23.12.2025 та від 12.01.2026 про призначення судової експертизи, суд зазначає наступне.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що для правильного вирішення спору необхідно встановити фактичне розташування артезіанської свердловини відносно меж земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0005, а також визначити площу земельної ділянки, необхідну для обслуговування об`єкта водозабору та забезпечення його санітарної охорони.

Позивач вказує, що такі обставини мають істотне значення для справи, оскільки, на його переконання, свердловина використовується ним тривалий час для забезпечення водопостачання, а встановлення меж відповідної території можливе лише із застосуванням спеціальних знань у сфері землеустрою.

Крім того, позивач зазначає, що визначення частини ділянки, необхідної для експлуатації свердловини, дозволить суду надати належну правову оцінку заявленим вимогам щодо припинення права постійного користування відповідною частиною земельної ділянки. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що встановлення зазначених обставин є неможливим без проведення судової земельно-технічної експертизи.

У зв`язку з цим, просить суд призначити земельно-технічну експертизу та на вирішення експертів поставити наступні питання:

- чи відповідає фактичне розташування свердловини (Паспорт свердловини № 8095

(84 гг)-4, адреса хутір Замонастир, околиці села Крехів, Яворівського району) межам

земельної ділянки кадастровий номер: :17:000:0005? Якщо ні в чому полягає невідповідність?;

- яку частину земельної ділянки біля свердловини (Паспорт свердловини № 8095 (84гг)-4) необхідно виділити у постійне користування ЛМКП «Львівводоканал» так, щоб зайнята виробничим будинком, трансформаторною земельна ділянка охопила перший пояс зони санітарної охорони суворого режиму;

- визначити фактичного землекористувача даної земельної ділянки біля свердловини (Паспорт свердловини № 8095 (84 гг)-4).

Крім того, витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи відповідач просить покласти на Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал».

Відповідачі проти заявленого клопотання заперечили. Вказують, що межі земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0005 визначені та внесені до Державного земельного кадастру, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Факт розташування свердловини в межах зазначеної земельної ділянки сторонами не заперечується, а відтак відсутній спір щодо фактичних меж земельної ділянки. Питання, запропоновані позивачем на вирішення експертизи не стосуються встановлення нових фактичних даних, а спрямовані на підтвердження правових висновків щодо наявності чи відсутності права постійного користування та визначення належного землекористувача, що належить до виключної компетенції суду та вирішується шляхом оцінки правовстановлюючих документів. Крім того, відповідачі зазначають, що земельна ділянка належить до земель природно-заповідного фонду та є особливо цінною, а питання її вилучення чи зміни цільового призначення регулюється спеціальними нормами земельного законодавства та потребує прийняття рішень уповноваженими органами у визначеному законом порядку. Проведення судової експертизи не може підміняти собою передбачену законом процедуру вилучення земель або створювати підстави для набуття права.

Також відповідачі вказують, що позивач не подав жодного експертного висновку як доказу у справі та не навів обставин, які б свідчили про неможливість самостійного отримання такого висновку, у зв`язку з чим відсутні передбачені процесуальним законом підстави для призначення судової експертизи.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про судову експертизу», судова експертиза- це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України встановлено дві умови, які у своїй сукупності обумовлюють призначення експертизи судом: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 98 та ч. 1 ст. 99 ГПК України, мета призначення експертизи співвідноситься із предметом висновку експерта та полягає саме у з`ясуванні/дослідженні обставин, що мають значення для справи, єдиною можливістю забезпечення чого є застосування спеціальних знань у сфері іншій, ніж право. Таким чином, відсутність потреби в застосуванні спеціальних знань або можливість встановлення відповідних обставин у іншій спосіб рівною мірою усувають обов`язок для призначення експертизи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, висновок експерта є одним із засобів доказування (видом доказів), оцінка яких за ст. 86 цього Кодексу віднесена до компетенції суду. Положення ст. 100 ГПК України вимагають зазначення в ухвалі про призначення експертизи, серед іншого, підстав її проведення.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання щодо призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Аналогічний висновок наведений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 927/685/20.

Предметом спору у даній справі є законність набуття, реалізації та припинення права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :17:000:0005, а також правомірність відповідних розпорядчих актів органів державної влади.

Позивачем заявлено клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої запропоновано поставити питання щодо відповідності фактичного розташування свердловини межам земельної ділянки, необхідної для надання у постійне користування позивачу, а також встановлення фактичного землекористувача.

Разом з тим, межі земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0005 визначені, сформовані та відображені у Державному земельному кадастрі, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками процесу. Факт розташування свердловини в межах визначеної земельної ділянки сторонами також не оспорюється.

Питання, поставлені позивачем на вирішення експертизи, фактично спрямовані не на встановлення технічних характеристик земельної ділянки, а на підтвердження або спростування наявності речового права та визначення особи землекористувача, що належить до виключної компетенції суду та вирішується шляхом оцінки правовстановлюючих документів.

Крім того, питання щодо визначення частини земельної ділянки для надання у постійне користування пов`язана із процедурою зміни цільового призначення та вилучення особливих цінних земель природно-заповідного фонду, що здійснюється у порядку, визначеному земельним законодавством, і не може бути вирішена шляхом проведення судової експертизи.

Суд також враховує, що відповідно до положень земельного законодавства наявність зони санітарної охорони не є підставою для автоматичного припинення права постійного користування іншого землекористувача, а встановлення меж таких зон здійснюється у процесі розроблення документації із землеустрою.

Обставини, на з`ясування яких посилається позивач у клопотанні про призначення експертизи, не потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, та можуть бути встановлені судом на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів.

Призначення експертизи та зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав призведе до безпідставного затягування розгляду справи, що суперечить принципу розумності строків судового провадження.

Одночасно, суд враховує, що згідно ч.1 ст. 101 ГПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Однак, таким процесуальним правом позивач не скористався, не надав суду жодного експертного висновку та не обгрунтував неможливість подання такого висновку у строки, встановлені для подання доказів, а також не навів причин, які б свідчили про наявність об`єктивних перешкод для самостійного звернення до експертної установи.

Беручи до уваги, що позивачем не доведено наявності сукупності умов, передбачених ст. 99 ГПК України, які можуть слугувати підставою для призначення експертизи, а також з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи слід відмовити.

Відповідно до ст. 177 ГПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Беручи до уваги виконання судом завдань підготовчого провадження, з огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. ст. 183, 202, 216 ГПК України, суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 2, 177, 182, 183, 185, 227, 234 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» від 23.12.2025 та від 12.01.2026 про призначення судової експертизи відмовити.

2. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 27.02.2026 - 11.15 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Львівської області за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 128 зал судових засідань № 6.

3. Сторонам: забезпечити участь повноважних представників в судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.