ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

"09" лютого 2026 р.м. Одеса № 916/375/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

розглянувши заяву (вх. № 2-170/26 від 06.02.2026) фізичної особи-підприємця Третяк Івана Валерійовича про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою

за № 916/375/26

за позовом: фізичної особи-підприємця Третяк Івана Валерійовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Собрание Инвенст (65023, м. Одеса, вул. Князівська, буд. 38, кабінет 103)

про стягнення 48 782, 84 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Третяк Іван Валерійович звернувся із позовною заявою, сформованою в системі Електронний суд 05.02.2026 (вх. № 393/26 від 05.02.2026), до Товариства з обмеженою відповідальністю Собрание Инвенст про стягнення грошової заборгованості у сумі 28 782, 84 грн, судового збору в сумі 3328 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Фізична особа-підприємець Третяк Іван Валерійович звернувся із заявою, сформованою в системі Електронний суд 06.02.2026 (вх. № 2-170/26 від 06.02.2026), в якій просить вжити заходів щодо забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Собрание Инвенст про стягнення заборгованості відповідно до договору від 10.05.2023, у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Собрание Инвенст відповідно до ціни позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку про її повернення заявнику з наступних підстав.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, процесуальним законодавством передбачено обов`язкові вимоги, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову, та які мають враховуватися під час звернення до суду з відповідною заявою.

Заява про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, а також пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Варто зазначити, що зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Він має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Так, ч. 1 ст. 141 ГПК України унормовано, що метою цього інституту є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Частиною 5 ст. 139 ГПК України передбачено, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову справляється судовий у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" передбачено, що з 1 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328, 00 грн.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову заявник мав сплатити судовий збір у сумі 1664 грн та з врахуванням коефіцієнт 0,8 1331, 20 грн.

Проте, до заяви про забезпечення доказів на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову заявником суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною сьомою ст. 140 ГПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та те, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 139 ГПК України, суд вважає за необхідне повернути її заявнику.

З урахуванням надходження матеріалів заяви та доданих до неї документів через систему «Електронний суд», суд фактично не повертає такі матеріали.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Повернути заяву, сформовану в системі Електронний суд 06.02.2026 (вх. № 2-170/26 від 06.02.2026), фізичної особи-підприємця Третяк Івана Валерійовича про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 09 лютого 2026 року з моменту її підписання суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя О.О. Мусієнко