ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4478/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (вул.Громадянська, буд. 40, м. Миколаїв, 54017; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азарі Інвест" (вул.Бакуліна, буд. 4а, м. Харків, 61054; )
про стягнення 1 596,04 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" 12.12.2025 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азарі Інвест" про стягнення з відповідача на свою користь збитків у сумі 1596,04 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення пп. 2.3.7 п. 2.3 Договору та пп. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, не здійснив заходи щодо фактичної реєстрації податкової накладної за операцією з виконання підрядних робіт згідно з платіжною інструкцією від 17.08.2021 № 4580 на суму 9576,25 грн., ПДВ - 20% 1596,04 грн, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1596,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.12.2026 позовну заяву Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/4478/26; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаною ухвалою відповідачу, згідно з частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Проте, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 16.02.2026 двічі була надіслана на адресу відповідача (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), проте повернута до господарського суду без вручення адресатові за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем) належить до відомостей про фізичну особу - підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Як унормовано частиною 1, 2, 4 статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Таким чином, відомості про місцезнаходження відповідача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є офіційним та достовірним підтвердженням зазначеної інформації.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Також, відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, що не було зроблено відповідачем.

На підставі викладеного, відповідач несе ризики такої своєї поведінки, що цілком залежала від його волі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений судом строк, а саме до 09.02.2026р. не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд констатує про те, що ним було дотримано строки розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

07.07.2021 між Акціонерним товариством "Миколаївобленерго" (Замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азарі Інвест" (Підрядник, відповідач у справі) був укладений Договір підряду № 02/56.

Згідно з п. 1.1 Договору, Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи за завданням Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 1.2 Договору, на умовах цього Договору виконанню підлягають роботи з відновлення елементів благоустрою (тротуарне мощення) на території м.Миколаєва при виконанні земельних робіт за адресою просп. Миру (біля залізничного вокзалу) (код ДК 021-2015: 45230000-8) згідно з кошторисною документацією (Додаток № 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами п. 3.1 Договору, ціна Договору є твердою та становить 7980,21 грн, окрім цього 20% ПДВ у сумі 1596,04 грн, а всього 9576,25 грн з ПДВ, визначається кошторисом, який складається Підрядником за допомогою програмного забезпечення АВК-5 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 3.2 Договору, оплата за Договором здійснюється Замовником на підставі отриманого рахунку протягом 30 (тридцяти) банківських днів після підписання Замовником Акту приймання-передачі виконаних робіт, складеного за допомогою програмного забезпечення АВК-5. Довідка про вартість виконаних робіт за Договором також складається за допомогою програмного забезпечення АВК-5 та має довідковий характер.

Відповідно до п. 3.4 Договору, остаточна вартість робіт за цим Договором визначається Сторонами на підставі фактично виконаних робіт згідно актів приймання-передачі виконаних робіт, але не може перевищувати ціну договору, зазначену в п. 3.1.

Підрядником були виконані роботи за Договором, надано Замовнику відповідні Акти приймання виконаних будівельних робіт та довідку від 30.07.2021 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2021 року на суму 9140,10 грн з ПДВ.

На виконання положень п. 3.2 Договору, розрахунок Замовником за Договором був проведений на підставі рахунку на оплату Підрядника від 30.07.2021 № 148 та підтверджується платіжною інструкцією від 17.08.2021 № 4580 на суму 9576,25 грн, ПДВ - 20% 1596,04 грн.

Згідно з пп. 2.3.7 п. 2.3 Договору, Підрядник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для Товариства підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені.

Отже, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПКУ, на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідачем, в порушення пп. 2.3.7 п. 2.3 Договору та пп. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, не здійснені заходи щодо фактичної реєстрації податкової накладної за операцією з виконання підрядних робіт згідно з платіжною інструкцією від 17.08.2021 № 4580 на суму 9576,25 грн., ПДВ - 20% 1596,04грн.

Відповідно до скрін-шоту з програми "M.E.Doc" щодо реєстру первинних документів по відповідачу, квитанції про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.07.2021 № , відповідачем складена податкова накладна від 07.07.2021 № 219 на суму 9576,25 грн.

Тобто, в контексті положень п. 201.10 ст. 201 ПКУ, граничний строк реєстрації складеної податкової накладної настав 31.07.2021 (включно).

У вказаній квитанції зазначено: "документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 07.07.2021 № 219 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризикованості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію /відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520).

Зокрема, відповідно до п.п. 4, 6 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної (далі - ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Строки подання копій документів та письмових пояснень до контролюючого органу - протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК.

З огляду на положення ст. 102 ПК України, в редакції Закону України від 15.03.2022 № 2120-IХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", Закону України від 30.06.2023 № 3219-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану", строк для подання Відповідачем пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, враховуючи п. 6 Порядку № 520, сплинув 07.07.2022, який в свою чергу, враховуючи норми Закону України від 30.06.2023 № 3219-IX, був продовжений до 31.07.2023.

Відповідно до інформації з особистого кабінету платника податків, відповідачем станом на 10.12.2025 не вжито жодного заходу, спрямованого на виконання вимог податкового законодавства в частині фактичної реєстрації податкової накладної від 07.07.2021 № 219 в ЄРПН шляхом її розблокування (подання пояснень, скарги чи позову), що є порушенням правил ведення господарської діяльності та податкового обліку, що призвело до втрати позивачем права на податковий кредит.

Згідно з даними реєстру платників ПДВ, за рішенням контролюючого органу, у зв`язку з ненаданням декларацій протягом року, відповідачу анульована реєстрація платника податку 22.05.2023.

При цьому слід зазначити, що у разі поновлення реєстрації платника ПДВ, враховуючи особливості процедури такого поновлення (зокрема, зміни ІПН), відповідачем втрачено право зареєструвати податкову накладну від 07.07.2021 № 219 в Єдиному реєстрі податкових накладних, що у свою чергу додатково підтверджує факт завдання позивачу збитків.

Враховуючи постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, Касаційного господарського суду від 10.03.2020 у справі № 911/224/19, вбачається, що відповідачем неправомірно не зареєстровано податкову накладну.

Розглядаючи справу № 925/556/21, ВП ВС виснувала, що "оскільки саме від продавця, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може в необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит із ПДВ за наслідками господарської операції, то держава може бути притягнута до відповідальності перед постачальником за спричинену шкоду, зокрема в результаті притягнення продавця до відповідальності його контрагентом".

За умовами п.п. 7.1, 7.2 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за Договором винна сторона несе відповідальність у вигляді відшкодування збитків іншій стороні.

Розмір втраченого податкового кредиту за Договором у сумі 1596,04 грн підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 6442 та довідкою Товариства від 03.12.2025 № 04.02/01-50-305.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивачем на юридичну адресу відповідача направлено вимогу від 22.08.2025 №01/01-26-3999 з вимогою відшкодувати Товариству збитки за нереєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних по договору підряду від 07.07.2021 № 02/56. Проте, до цього часу Відповідач відповіді на вимогу не надав, збитки за нереєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних по договору підряду від 07.07.2021 №02/56 не відшкодував.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

При цьому, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 6.14 постанови ВП ВС від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови ВП ВС від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Таким чином, відповідач, в порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, не виконав вимог податкового законодавства та фактично не зареєстрував податкову накладну, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1596,04 грн.

З огляду на викладене, у даному випадку вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками позивача. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення, а позивач має право на відшкодування зазначених збитків відповідачем.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 908/76/18, від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21, від 31.01.2023 у справі № 904/72/22, від 19.04.2023 у справі № 906/824/21 підставами стягнення збитків є встановлення судами фактів порушення господарського зобов`язання, передбаченого договором (відсутність реєстрації в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ, передбачену договором).

У рішенні Другого сенату Конституційного Суду України від 26.11.2025 по справі № 3-133/2021(299/21) визначено, що "запровадження фінансової відповідальності за порушення граничного строку реєстрації ПН/РК в ЄРПН спрямоване на захист економічної безпеки України шляхом забезпечення законності у здійсненні електронного адміністрування податку на додану вартість. Особливої суспільної значущості ці питання набувають в умовах воєнного стану та потреби у збалансованості держбюджету".

На підставі викладеного, з огляду на те, що позовні вимоги не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що позов Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" є обґрунтованим, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азарі Інвест" (вул.Бакуліна, буд. 4а, м. Харків, 61054; ) на користь Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (вул.Громадянська, буд. 40, м. Миколаїв, 54017; ) - збитки в сумі 1596,04 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азарі Інвест" (вул.Бакуліна, буд. 4а, м. Харків, 61054; ) на користь Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (вул.Громадянська, буд. 40, м. Миколаїв, 54017; ) - витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "09" лютого 2026 р.

СуддяН.М. Кухар