ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. Справа № 910/7759/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Трохимець О.П.;

відповідача - Кирищук В.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 (повне рішення складене 06.11.2025)

та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025

у справі №910/7759/25 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2»

до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»

про визнання протиправним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про визнання протиправним та скасування рішення комісії відповідача, оформленого протоколом №221 від 21.03.2024 засідання комісії по розгляду акта про порушення №003610 від 09.02.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог електротехнічного законодавства під час проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» та складання акта про порушення.

Разом з позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 відкрито провадження у справі №910/7759/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2025, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 (повне рішення складене 06.11.2025) у справі №910/7759/25 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» відмовлено повністю.

27.10.2025 до суду першої інстанції від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої відповідач просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі №910/7759/25 заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» на користь відповідача 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» понесені позивачем судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваних рішень неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Доводи скаржника зводяться до наступного:

- позивач вважає, що він не має відповідати за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки ГРЩ ж/б №42 по просп. Повітрофлотський знаходиться на балансі у основного споживача, а саме ЖЕД-901;

- під час проведення технічної перевірки уповноваженими представниками відповідача та складання акту про порушення позивач або його уповноважений представник були відсутні, оскільки не були повідомлені про проведення перевірки. Доступ на територію (об`єкт) споживача, а також до електроустановки був наданий представникам відповідача сторонньою особою, яка не є працівником позивача, а саме ОСОБА_6., про що зазначено в акті про порушення. Тому ОСОБА_6. не мав повноважень на прийняття участі в перевірці та підписання акта про порушення;

- здійснене підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ОСР, з порушенням схеми обліку, можна було виявити представниками ОСР під час контрольного огляду, тобто воно не було прихованим, а тому відповідачем невірно розраховано вартість необлікованої електроенергії;

- зазначені в додатку до акту приймання-передачі правничої допомоги послуги не відповідають критерію реальності. Для відповідача справа є загальною, не має важливого значення, не потребувала багато часу для написання процесуальних документів та не викликала публічний інтерес. Тому, стягнута сума судових витрат не відповідає принципу співмірності, у тому числі щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та складності справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 апеляційну скаргу у справі №910/7759/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7759/25, призначено її до розгляду на 23.12.2025, встановлено відповідачу строк на подання відзиву, а також витребувано з суду першої інстанції матеріали справи.

До суду 15.12.2025 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» просить залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення та додаткове рішення залишити без змін. У відзиві відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку для подання нових доказів та долучення до матеріалів справи копії інформаційної довідки Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» від 12.12.2025.

Також, 15.12.2025 позивачем подано клопотання про призначення у даній справі почеркознавчої експертизи.

19.12.2025 відповідачем подано заперечення на клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

В судове засідання 23.12.2025 з`явилися представники сторін. Судом встановлено, що станом на 23.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду не надійшли матеріали справи №910/7759/25 з суду першої інстанції.

За вказаних обставин ухвалою від 23.12.2025 розгляд справи відкладено до 13.01.2026 та повторно витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7759/25.

До суду 05.01.2026 з Господарського суду міста Києва з супровідним листом №910/7759/25/7721/25 від 30.12.2025 надійшли матеріали справи.

У призначене засідання суду 13.01.2026 з`явилися представники сторін.

Судом поставлено на обговорення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» про призначення експертизи та клопотання Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про поновлення строку для подання нових доказів та долучення до матеріалів справи копії інформаційної довідки. Представник відповідача заперечив щодо задоволення клопотання позивача про призначення експертизи, а представник позивача, у свою чергу, заперечив щодо задоволення клопотання відповідача про поновлення строку для подання нових доказів та долучення до матеріалів справи копії інформаційної довідки.

Апеляційний суд, проаналізувавши приписи процесуального закону, протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про поновлення строку для подання нових доказів та долучення до матеріалів справи копії інформаційної довідки від 12.12.2025, оскільки відповідачем порушено приписи ст. 80 та 269 ГПК України і долучено до матеріалів справи доказ, що не існував станом на день ухвалення оскаржуваного рішення.

Водночас, суд також постановив розглянути клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи після надання пояснень по суті апеляційної скарги.

Надалі судом розпочато розгляд апеляційної скарги по суті, заслухано пояснення представників сторін та оголошено перерву в судовому засіданні до 27.01.2026 з метою додаткового з`ясування обставин справи.

У призначене судове засідання 27.01.2026 з`явилися представники сторін.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 27.01.2026, відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» про призначення почеркознавчої експертизи з огляду на наступне.

Підставою для призначення судової експертизи позивач вважає те, що ОСОБА_1 як запрошена особа, не підписувала акт про порушення №003610 від 09.02.2024. Тому позивач просить призначити почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на акті про порушення №003610 від 09.02.2024 тією особою, ім`я якої зазначено в акті, чи іншою особою;

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в акті про порушення №003610 від 09.02.2024 навмисно зміненим почерком іншої особи;

- особою якої статі виконано підпис від імені ОСОБА_1 в акті про порушення №003610 від 09.02.2024;

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 і підпис від імені ОСОБА_2 в акті про порушення №003610 від 09.02.2024 однією і тією ж особою;

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 і підпис від імені ОСОБА_3 в акті про порушення №003610 від 09.02.2024 однією і тією ж особою;

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 і підпис від імені ОСОБА_4 в акті про порушення №003610 від 09.02.2024 однією і тією ж особою;

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 і підпис від імені ОСОБА_5 в акті про порушення №003610 від 09.02.2024 однією і тією ж особою?

Так, положеннями ч. 3 ст. 98 ГПК України встановлено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У відповідності до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Наведений правовий висновок є усталеним у судовій практиці Верховного Суду (постанови від 12.05.2021 у справі №922/1791/20, 14.01.2021 у справі №905/1055/19 та 25.05.2021 у справі №912/1735/19).

Водночас, колегія суддів зауважує на тому, що в даному випадку позивачем не наведено вагомих підстав для наявності сумнівів щодо справжності підпису ОСОБА_1 в акті про порушення №003610 від 09.02.2024. При цьому, в матеріалах справи наявні інші докази, дослідження яких в сукупності дозволить суду встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, а отже і ухвалити судове рішення по суті позовних вимог без призначення судової експертизи.

Окрім цього, позивачем на виконання приписів ч. 1 ст. 99 ГПК України не доведено неможливості самостійно надати висновок експерта з запропонованих питань, зокрема, через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Тому з огляду на викладене, правові підстави для призначення судової експертизи відповідно до положень ч. 1 ст. 99 ГПК України в даному випадку відсутні.

Після розгляду клопотання про призначення експертизи судом продовжено розгляд апеляційної скарги зі стадії дослідження доказів та заслухано виступи представників сторін в судових дебатах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи вбачається, що 31.05.2006 між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», правонаступником якої є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (постачальник), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії №40559 з о/р 40559019, відповідно до розділу І якого постачальник взяв на себе зобов`язання постачати електричну енергію споживачу, а споживач - оплачувати її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно з підп. 4.2.4 п. 4.2 договору споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартість електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання (згідно з методикою, затвердженою НКРЕ), у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб із засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених методичними рекомендаціями НКРЕ.

Згідно з п. 1 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток 6Б до договору) на балансі знаходиться:

- у основного споживача (ДЕЖ-901; ПдРКМ) на балансі знаходиться: ГРЩ ж/б №42 по просп. Повітрофлотський ДЕЖ-901; кл.- 0,4 кВ від ТП 1217 та ТП 1296 Пд РКМ; ТП 1217, ТП 1296;

- у субспоживача (ТОВ «Поліс-2», фітнес-клуб) на балансі знаходиться: кл.- 04 кВ від ГРЩ ж/б №42 до ВРУ фітнес-клубу по просп. Повітрофлотський №42.

Пунктом 2 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок встановлена на наконечниках в ГРЩ ж/б №42:

1) в бік споживача між ДЕЖ-901 та «Поліс-2»;

2) в бік ТП 1217 та ТП 1296 МІЖ Пд РКМ та ДЕЖ-901.

Відповідно до п. 3 додатку 6Б до договору основний споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на її балансі: ГРЩ ж/б №42 по просп. Повітрофлотському; ДЕЖ-901; кл.- 0,4 кВ від ТП 1217 та ТП 1296 на балансі Пд РКМ; ТП 1217, ТП 1296.

Згідно з п. 4 додатку 6Б до договору субспоживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на її балансі: кл.- 0,4 кВ від ГРЩ ж/б №42 до ВРУ, фітнес-клубу та внутрішні мережі.

Пунктом 5 додатку визначено, що субспоживач електроенергії та основний споживач зобов`язуються утримувати установки, зазначені в цьому акті, у справному стані та експлуатувати їх відповідно до Правил користування електричною енергією, ПТЕ, ПБЕ.

Відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» відповідач є оператором системи розподілу (ОСР) та діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №1411 від 13.11.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», зокрема, встановлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил (Правил роздрібного ринку електричної енергії) здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (п. 2); до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР (оператор систем розподілу) як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо (п. 6); договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п. 4).

Отже, з 01.01.2019 розподіл електричної енергії на об`єкт за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 42, здійснюється на підставі публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до умов якого приєднано позивача згідно з п. 4 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018, на умовах договору про постачання електричної енергії №40559 з о/р 40559019.

Уповноваженими представниками відповідача зафіксовано порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ), а саме порушення п. п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів електропроводки до електромережі, що не є власністю ОСР, з порушенням схеми обліку.

Таке порушення зафіксовано уповноваженими представниками відповідача в присутності представника споживача/позивача ОСОБА_6. в акті про порушення №003610 від 09.02.2024 (далі - акт про порушення).

Згідно з п. 11 акта про порушення представник споживача/позивача повідомлений про призначення засідання комісії з розгляду акта про порушення на 21.03.2024 о 10:15 год. за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1а, каб. 119, про що свідчить підпис представника споживача/позивача ОСОБА_6. в акті.

В подальшому акт про порушення був розглянутий на засіданні комісії, оформленому протоколом засідання комісії №221 від 21.03.2024, за участю представника споживача/позивача Поліщука О.А. на підставі довіреності б/н від 09.05.2022.

За результатами розгляду акта комісією прийнято рішення про нарахування за актом про порушення згідно з п. 8.4.12 та за формулою №8 порядку, визначеного главою 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ.

Згідно з проведеним розрахунком у період нарахування з 09.02.2023 по 08.02.2024 вартість недоврахованої електроенергії склала 1621597,04 грн.

Рахунок на оплату електричної енергії разом з рішенням комісії, оформленим протоколом засідання комісії №221 від 21.03.2024, було направлено споживачеві та отримано ним, проте залишено без оплати.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на порушення відповідачем вимог електротехнічного законодавства під час проведення перевірки та складання акта про порушення, що, на переконання Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2», полягає в наступному:

1) акт про порушення є недійсним, адже складений представниками ОСР з порушенням п. п. 6.5.11, 6.5.12 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 (далі - ККОЕЕ), п. 8.2.5 ПРРЕЕ, а саме:

- споживач (його уповноважений представник) не був ознайомлений з програмою перевірки та правами споживача під час проведення перевірки, а також з правовими наслідками, що виникають у результаті зафіксованих порушень;

- споживач (його уповноважений представник) не був повідомлений про проведення технічної перевірки ОСР та був позбавлений можливості надати свої письмові пояснення та зауваження з приводу складеного акту про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання;

- акт про порушення підписаний ОСОБА_6., який не має ніякого відношення до споживача, не є його уповноваженим представником в розумінні положень Цивільного кодексу України і не є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2»;

- ОСОБА_6., що підписав акт про порушення, не може вважатися іншою особою, яка допустила представників ОСР на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, в розумінні п. 8.2.5 ПРРЕЕ, адже ГРЩ, в якому розташований лічильник споживача, знаходиться у вільному доступі на території, яка перебуває в управлінні та на обслуговуванні ЖЕД-901;

- будь-які свідки та незацікавлені особи при проведенні ОСР технічної перевірки та складанні акту про порушення були відсутні;

- майстер технічної дільниці ЖЕД-901 ОСОБА_1 не була присутня при перевірці та не підписувала власноруч акт про порушення, як свідок. Тобто, її підпис на акті, вочевидь, був проставлений іншою особою;

2) відповідно до умов договору електроустановка знаходиться на території основного споживача - ЖЕД-901, тобто не в зоні відповідальності субспоживача (позивача), що також підтверджується фотографіями, які є додатком до акту. Відповідачем не доведено, що самовільне підключення було здійснено прихованим чином та що виявити його при проведенні перевірки було неможливо, доказів виявлення небалансів на об`єкті споживача відповідачем до акту, а також до протоколу засідання комісії не додано;

3) у зв`язку з тим, що відповідачем було неправильно визначено вид порушення, то і розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснений неправильно, тобто відповідач неправомірно застосував при розрахунку обсягу та вартості необлікованої електроенергії п. 8.4.12 ПРРЕЕ внаслідок невірного визначення виду виявленого порушення ПРРЕЕ, а саме застосував підп. 7 п. 8.4.2 замість підп. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказував на наступне:

- обов`язок ОСР попереджати споживача про намір здійснити технічну перевірку об`єкту електропостачання не передбачений ПРРЕЕ. Більше того, таке завчасне попередження споживача сприяло б умовам для недобросовісних споживачів в приховуванні наявності порушень цих правил;

- ОСОБА_6., який перебував на об`єкті позивача та надав доступ до об`єкту останнього за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 42, не може бути неуповноваженою особою, оскільки допустити представників відповідача на об`єкт для проведення перевірки може зробити лише уповноважена особа;

- суть порушення полягає у самовільному підключенні електропроводки до електромережі, що не є власністю ОСР, з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем 2ПВС 3х6 від ГРЩ житлового будинку, який знаходиться на території спорт (фітнес)-клубу в підвальному приміщенні фітнес-клубу до струмоприймачів фітнес-клубу приховано, виявити яке при контрольному огляді можливості не було. При включенні навантаження (струмоприймачів) імпульси були відсутні, лічильний механізм розрахункового лічильника не враховував електричну енергію, покази лічильника не змінювалися, тобто спожита електрична енергія не враховувалася;

- відповідачем здійснено обґрунтований розрахунок обсягу необлікованої електричної енергії на підставі п. 8.4.12 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ, оскільки суть порушення полягає у самовільному підключенні електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку - підп. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, виходив з наступного:

- відповідно до висновків щодо застосування абзаців 1, 2, 8, 11 п. 8.2.5 ПРРЕЕ, викладених Верховним Судом у своїх постановах, за відсутності визначення, зокрема, ПРРЕЕ, поняття «інша особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи)», наведеного в абзацах 1 і 8 п. 8.2.5 ПРРЕЕ, такою особою слід вважати особу, яка: має доступ до електрифікованої споруди, частини електрифікованої споруди, сукупності електрифікованих споруд на одній території, що належить на праві власності або користування споживачу, або має доступ до території, на якій розміщено об`єкт; має можливість допуску представників оператора системи до об`єкта, що належить на праві власності або користування споживачу, або до території, на якій розміщено об`єкт, що належить на праві власності або користування споживачу, для проведення перевірки; таку особу встановлено за документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи. При цьому ПРРЕЕ не передбачено обов`язку зазначати в акті про порушення документ, за яким відбулося встановлення особи;

- з акта про порушення вбачається, що його складено на місці виявлення порушення у присутності ОСОБА_6., як особи, яка допустила представників відповідача на об`єкт (територію) та до електроустановки позивача;

- в акті про порушення зафіксовано відмову споживача (іншої особи, яка допустила на територію для перевірки) від підписання акта. Акт підписано п`ятьма представниками відповідача та запрошеною незаінтересованою особою (свідком), а саме майстром технічної дільниці житлово-експлуатаційної дільниці №901 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» ОСОБА_1;

- відповідно до висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 21.06.2022 у справі №912/1133/21, з аналізу абз. 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ вбачається, що законодавцем визначено дві окремі та незалежні одна від одної умови дійсності акта про порушення у разі відмови, зокрема, іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки підписати такий акт, а саме: 1) якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи; 2) якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. При цьому виконання двох умов одночасно не вимагається. Виконання відповідачем будь-якої з цих умов вважається дотриманням положень абз. 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ та свідчить про дійсність відповідного акта;

- оскільки акт про порушення підписано п`ятьма представниками відповідача та однією незаінтересованою особою (свідком), доводи позивача про порушення відповідачем положень абз. 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ є безпідставними та спростовуються матеріалами справи;

- необґрунтованими є доводи позивача в частині не ознайомлення з програмою перевірки та правами споживача під час проведення перевірки, а також з правовими наслідками, що виникають у результаті зафіксованих порушень, оскільки такий обов`язок не покладається ПРРЕЕ на ОСР;

- оскільки позивач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі: кл.- 0,4 кВ від ГРЩ ж/б №42 до ВРУ фітнес-клубу та внутрішні мережі, а тому є відповідальним за вищезазначене порушення;

- зі змісту акта про порушення вбачається, що самовільне підключення здійснено приховано, схема обліку електроенергії була відновлена, відключено та демонтовано лінії самовільного підключення, зразок кабелю було вилучено, поміщено у пакет, який було опломбовано пломбою №SP2004912. Схематичне зображення самовільного підключення із деталізацією матеріалу до облікового провідника, його точки підключення, межі балансової належності сторін міститься у додатку №1 до акта про порушення. Таким чином, суд погодився з доводами відповідача про те, що виявлене порушення відповідає підп. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ;

- при розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії відповідачем було використано наступні вихідні дані: Р = 59,4 кВт, розрахована виходячи із найменшої сили струму спрацювання комутаційних апаратів, що задіяні у схемі самовільного підключення до електричних мереж - 100 А; t доб = 12 годин 7 днів на тиждень; період нарахування: з 09.02.2023 по 08.02.2024 (12 місяців). Виходячи з викладеного, обсяг необлікованої електричної енергії, донарахованої позивачу, складає 260173,00 кВт*год на суму 1621597,04 грн (разом з ПДВ), що підтверджується розрахунком вартості електроенергії, спожитої без обліку за актом про порушення.

Після ухвалення судового рішення до суду першої інстанції від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої відповідач просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі №910/7759/25 заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» на користь відповідача 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву відповідача в повному обсязі, встановив, що Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» підтвердило надання послуг з професійної правничої допомоги у погодженому сторонами розмірі. При цьому, жодних обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат відповідача на професійну правничу допомогу позивачем не наведено. З огляду на викладене, враховуючи складність справи, розумну необхідність витрат для даної справи у суді, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, а також відсутність клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення заявленого позову, а також щодо задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо розгляду спору по суті та апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі, врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії споживачу.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (ч. 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів (ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

У п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

ПРРЕЕ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими правилами. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

За змістом п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до п. 2.3.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими правилами та Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 3.1.1 ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачеві здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.

У п. 3.1.9 ПРРЕЕ встановлено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії.

Згідно з п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право, зокрема, на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку; на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Пунктом 8.2.4 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих правил необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням, ЕІС код площадки комерційного обліку, за якою виявлено порушення (за наявності), та у разі виявлення порушень, зазначених у п. 8.4.2 глави 8.4 цього розділу: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, має пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу. Відповідні дані, що посвідчують особу, зазначаються в акті про порушення (крім випадку складення акта у присутності споживача). У разі відмови особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, пред`являти представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу, відповідна відмова особи має фіксуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення та пред`являти документ, що посвідчує його особу, про що зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. Якщо графи та рядки акта про порушення не стосуються виявленого порушення, у них проставляються прочерки.

В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки.

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення або залишення ним місця порушення в акті про порушення робиться відповідний запис. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Облік бланків актів про порушення ведеться оператором системи у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою журналі.

Акти про порушення та документи, що підтверджують факт їх отримання споживачем, повинні зберігатися оператором системи протягом трьох років з дня оформлення акта про порушення.

Зазначений п. 8.2.5 ПРРЕЕ визначає як випадки, за наявності яких оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до ПРРЕЕ, а саме, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень ПРРЕЕ, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, так і місце оформлення відповідно акта про порушення, а саме, на місці виявлення порушення.

Також п. 8.2.5 ПРРЕЕ визначено коло осіб, у присутності яких оформлюється відповідний акт про порушення та коло осіб, якими такий акт про порушення підписується.

Зокрема, такими особами згідно з підп. 1, 8 п. 8.2.5 ПРРЕЕ є представник (представники) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживач (представник споживача) або інша особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

Аналогічні вимоги містить і п. 6.5.13 ККОЕЕ, яким передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки порушень цього кодексу або ПРРЕЕ, зокрема фактів безоблікового споживання електричної енергії, пошкодження чи зриву пломб тощо, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення відповідно до ПРРЕЕ.

В абз. 2 п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

Тобто в зазначеній нормі визначено вимоги, за наявності яких особа вважається представником оператора системи у розумінні ПРРЕЕ, із повноваженнями щодо складення акта про порушення

У підп. 66 п. 1.1.2 ПРРЕЕ міститься визначення споживача, зокрема, споживач електричної енергії - це фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Поряд з тим ані ПРРЕЕ, ані ККОЕЕ не надають визначення (вимог) щодо представника споживача та іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У той же час в абз. 11 п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Аналіз наведених вище положень ПРРЕЕ та ККОЕЕ дає підстави дійти висновку, що представник споживача повинен бути наділений такими ж правами як і споживач. Тобто представником споживача слід вважати особу, яку споживачем, у передбаченому чинним законодавством порядку, уповноважено, крім участі в процесі контрольного огляду або технічної перевірки, вносити пояснення та зауваження до акта про порушення, викладати мотиви своєї відмови від підписання акта про порушення, підписувати акт про порушення без зауважень.

У п. 1.1.2 ПРРЕЕ визначено, що об`єкт - це електрифікована споруда (сукупність електрифікованих споруд на одній території) або частина електрифікованої споруди, що належить суб`єкту господарювання або фізичній особі на праві власності або користування.

У юридичній практиці посвідченням особи розуміється вчинення дій щодо встановлення особи.

За змістом ч. 3 ст. 43 Закону України «Про нотаріат» встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи.

Отже, за відсутності визначення, зокрема, ПРРЕЕ, поняття «інша особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи)», наведеного в абзацах 1 і 8 п. 8.2.5 ПРРЕЕ, такою особою слід вважати особу, яка: має доступ до електрифікованої споруди, частини електрифікованої споруди, сукупності електрифікованих споруд на одній території (об`єкт), що належить на праві власності або користування споживачу, або має доступ до території, на якій розміщено об`єкт; має можливість допуску представників оператора системи до об`єкта, що належить на праві власності або користування споживачу, або до території, на якій розміщено об`єкт, що належить на праві власності або користування споживачу, для проведення перевірки; таку особу встановлено за документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи.

При цьому, ПРРЕЕ не передбачено обов`язку зазначати в акті про порушення документ, за яким відбулося встановлення особи.

Аналогічні правові висновки щодо застосування абзаців 1, 2, 8, 11 п. 8.2.5 ПРРЕЕ викладені Верховним Судом у постановах від 19.07.2018 у справі №923/832/17, 06.06.2020 у справі №916/2504/18, 16.06.2021 у справі №911/26/20, 03.08.2021 у справі №910/5998/20, 17.05.2022 у справі №910/18902/20 та 21.06.2022 у справі №912/1133/21.

Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, акт про порушення складено на місці виявлення порушення у присутності ОСОБА_6. як особи, яка допустила представників відповідача на об`єкт (територію) та до електроустановки позивача.

В акті зафіксовано відмову споживача (іншої особи, яка допустила на територію для перевірки) від підписання акта. Водночас, акт підписано п`ятьма представниками відповідача, а саме провідним інженером ОСОБА_5., провідним інженером ОСОБА_2., провідним інженером ОСОБА_4., головним фахівцем ОСОБА_3., головним фахівцем ОСОБА_7., а також запрошеною незаінтересованою особою (свідком) - майстром технічної дільниці житлово-експлуатаційної дільниці №901 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» ОСОБА_1

За доводами позивача, ОСОБА_1 не була присутня під час виявлення порушення та не була уповноваженою особою житлово-експлуатаційної дільниці. Крім цього, у посвідчення ОСОБА_1 на момент проведення перевірки закінчився термін дії. На підтвердження своїх аргументів позивачем долучено до матеріалів справи копію посвідчення вказаної особи №273 та відповідь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» №108/383105 від 12.06.2025 на адвокатський запит.

З аналізу абз. 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ вбачається, що законодавцем визначено дві окремі та незалежні одна від одної умови дійсності акта про порушення у разі відмови, зокрема, іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки підписати такий акт, а саме: 1) якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи; 2) якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. При цьому, виконання двох умов одночасно не вимагається. Виконання відповідачем будь-якої з цих умов вважається дотриманням положень абз. 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ та свідчить про дійсність відповідного акта. Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21.06.2022 у справі №912/1133/21.

Водночас, у своїй відповіді №108/383105 від 12.06.2025 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» саме визнало, що станом на 09.02.2024 ОСОБА_1 працювала майстром технічної дільниці житлово-експлуатаційної дільниці №901 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Таким чином, закінчення терміну дії службового посвідчення не свідчить про відсутність трудових відносин між вказаною фізичною особою та житлово-експлуатаційною дільницею.

У відповіді також стверджується, що ОСОБА_1 не була присутня при складанні акту про порушення №003610 від 09.02.2025. При цьому, перевірка позивача та складання спірного акту відбулося 09.02.2024, а не 09.02.2025.

До того ж, положеннями ПРРЕЕ не передбачено обов`язку зазначати в акті про порушення документ, за яким відбулося встановлення особи.

Тому, оскільки акт про порушення підписано п`ятьма представниками відповідача та однією незаінтересованою особою (свідком), доводи позивача про порушення відповідачем положень абз. 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Також, необґрунтованими є доводи позивача в тій частині, що споживача не було ознайомлено з програмою перевірки та його правами під час проведення перевірки, а також з правовими наслідками, що виникають у результаті зафіксованих порушень, оскільки такий обов`язок не покладається ПРРЕЕ на ОСР. Навпаки, споживач зобов`язаний забезпечувати доступ представників оператора системи до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача (підп. 12, 13 п. 5.5.5 глави 5.5 розділу V ПРРЕЕ).

Таким чином, оскільки ОСОБА_6. допустив представників відповідача на об`єкт (територію) позивача, чого не може зробити неуповноважена особа, суд дійшов правомірного висновку, що акт про порушення №003610 від 09.02.2024 відповідає положенням абзаців 1, 2, 8, 11 п. 8.2.5 ПРРЕЕ та пункту 6.5.13 ККОЕЕ, а тому доводи скаржника щодо невідповідності акта вимогам ПРРЕЕ є необґрунтованими.

В обґрунтування позовних вимог позивач також зазначав, що доступ до ГРЩ ж/б №42 є саме у основного споживача - ЖЕД-901, адже ГРЩ перебуває в нього на балансі і відповідальність за електроустановку також покладається саме на основного споживача, а не на субспоживача.

Так, в акті про порушення на об`єкті (фітнес-клуб) за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 42, було зафіксовано самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку; було виконано кабелем 2ПВС 3x6 від ГРЩ житлового будинку яка знаходиться на території спорт (фітнес) клубу в підвальному приміщенні фітнес клубу до струмоприймачів фітнес-клубу приховано, виявити яке при контрольному огляді можливості не було.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з п. 1 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток 6Б до договору) на балансі знаходиться:

- у основного споживача (ДЕЖ-901; ПдРКМ) на балансі знаходиться: ГРЩ ж/б №42 по просп. Повітрофлотський ДЕЖ-901; кл.- 0,4 кВ від ТП 1217 та ТП 1296 Пд РКМ; ТП 1217, ТП 1296;

- у субспоживача (ТОВ «Поліс-2», фітнес-клуб) на балансі знаходиться: кл.- 04 кВ від ГРЩ ж/б №42 до ВРУ фітнес-клубу по просп. Повітрофлотський №42.

Пунктом 2 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок встановлена на наконечниках в ГРЩ ж/б №42:

1) в бік споживача між ДЕЖ-901 та «Поліс-2»;

2) в бік ТП 1217 та ТП 1296 МІЖ Пд РКМ та ДЕЖ-901.

Відповідно до п. 3 додатку 6Б до договору основний споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на її балансі: ГРЩ ж/б №42 по просп. Повітрофлотському; ДЕЖ-901; кл.- 0,4 кВ від ТП 1217 та ТП 1296 на балансі Пд РКМ; ТП 1217, ТП 1296.

Згідно з п. 4 додатку 6Б до договору субспоживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на її балансі: кл.- 0,4 кВ від ГРЩ ж/б №42 до ВРУ, фітнес-клубу та внутрішні мережі.

Пунктом 5 додатку визначено, що субспоживач електроенергії та основний споживач зобов`язуються утримувати установки, зазначені в цьому акті, у справному стані та експлуатувати їх відповідно до Правил користування електричною енергією, ПТЕ, ПБЕ.

Оскільки позивач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі, а саме кл. -0,4 кВ від ГРЩ ж/б №42 до ВРУ фітнес-клубу та внутрішні мережі, а тому й відповідальний за вищезазначене порушення.

При цьому, що як зазначено в акті про порушення, дана ГРЩ ж/б №42 по просп. Повітрофлотський знаходиться на території спорт (фітнес)-клубу в підвальному приміщенні даного фітнес-клубу.

Тому, вказані аргументи позивача є безпідставними.

Відповідно до п. 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.

Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. За рішенням оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

З огляду на зазначене, нормами ПРРЕЕ не передбачено випадків оформлення акта, які нівелюють наслідки проведеної технічної перевірки, а тому недоліки в оформленні не можуть спростувати факт виявленого порушення.

ПРРЕЕ визначено єдиний випадок, з настанням якого пов`язується недійсність акта про порушення, а саме: у разі, коли такий акт не розглянутий у визначеному цими правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення (абз. 7 п. 8.2.6 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ).

Водночас, акт про порушення розглянутий на засіданні комісії, оформленому протоколом засідання комісії №221 від 21.03.2024, за участю представника споживача/позивача Поліщука О.А. на підставі довіреності. За результатами розгляду комісією прийнято рішення провести нарахування за актом про порушення згідно з п. 8.4.12 та за формулою №8 порядку, визначеного главою 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ.

Таким чином, акт про порушення був розглянутий у визначеному ПРРЕЕ порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення.

Отже, необґрунтованими є доводи позивача про протиправність рішення комісії відповідача, оформленого протоколом №221 від 21.03.2024, оскільки останнім не було доведено обставин недійсності акту про порушення.

Окрім цього, позивач наголошував на необґрунтованості розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії у зв`язку з неправильно визначеним видом порушення, а саме застосував підп. 7 п. 8.4.2 замість підп. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ.

В апеляційній скарзі позивач також стверджує, що здійснене підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ОСР, з порушенням схеми обліку, можна було виявити представниками ОСР під час контрольного огляду, тобто воно не було прихованим.

Суд зазначає, що розрахунок обсягу необлікованої електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими правилами, у разі виявлення таких порушень, зокрема:

- самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку (підп. 5);

- самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку (підп. 7).

Відповідно до п. 8.4.12 ПРРЕЕ у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підп. 6-8 п. 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою (8):

W доб.с.п. = P с.п. t вик.с.п.,

де Р с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що розраховується за формулою у разі підключення до однієї фази

P с.п. = I · U ном.фаз. cosj;

де І - сила струму, що може протікати по колу самовільного підключення, визначена виходячи:

з найменшого допустимого струму, який може протікати через поперечну площу перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (ПУЕ), А;

з найменшої сили струму спрацювання комутаційних апаратів, що задіяні у схемі самовільного підключення до електричної мережі (за умови, що зазначена сила струму спрацювання менша сили струму, визначеної виходячи з поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до електричної мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3. ПУЕ), А.

де U ном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ;

cosj - косинус кута між фазною напругою U фаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників оператора системи відповідних засобів вимірювальної техніки cosj приймається рівним 0,9;

t вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається рівним 12 год/добу).

Згідно з підп. 3 п. 8.4.8 ПРРЕЕ кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих правил), якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або набуття споживачем права власності/користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати набуття споживачем права власності/користування на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Зі змісту акта про порушення вбачається, що самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки здійснено до електромережі, що не є власністю ОСР, з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем 2ПВС 3x6 від ГРЩ житлового будинку яка знаходиться на території спорт фітнес-клубу в підвальному приміщенні фітнес клубу до струмоприймачів фітнес-клубу приховано, виявити яке при контрольному огляді можливості не було. Для виявлення місця підключення було використано сигналізатор прихованої проводки «Дятел» та показчик напруги. При включенні навантаження (струмоприймачів) імпульси відсутні, лічильний механізм розрахункового лічильника не враховує електричну енергію, покази лічильника не змінюються - спожита електрична енергія не враховується.

Також зі змісту акта про порушення вбачається, що самовільне підключення здійснено приховано. Схема обліку електроенергії була відновлена. Відключено та демонтовано лінії самовільного підключення. Зразок кабелю було вилучено, поміщено у пакет, який було опломбовано пломбою №SP2004912.

Схематичне зображення самовільного підключення із деталізацією матеріалу до облікового провідника, його точки підключення, межі балансової належності сторін міститься у додатку № 1 до акта про порушення.

Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ прихована електропроводка - це електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом комерційного обліку, яку представник оператора системи без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів під час попереднього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити.

Уповноваженими представниками відповідача було встановлено та продемонстровано особам, що надали доступ до об`єкту електропостачання, що при включенні навантаження (струмоприймачів) імпульси були відсутні, лічильний механізм розрахункового лічильника не враховує електричну енергію, покази лічильника не змінюються - спожита електрична енергія не враховується.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що виявлене порушення відповідає саме підп. 7 п. 8.4.2. ПРРЕЕ.

При розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії відповідачем було використано наступні вихідні дані:

Р = 59,4 кВт, розрахована виходячи із найменшої сили струму спрацювання комутаційних апаратів, що задіяні у схемі самовільного підключення до електричних мереж - 100 А.

t доб = 12 годин 7 днів на тиждень;

Період нарахування: з 09.02.2023 по 08.02.2024 (12 місяців).

Виходячи з викладеного, обсяг необлікованої електричної енергії, донарахованої позивачу, складає 260173,00 кВт*год на суму 1621597,04 грн (разом з ПДВ), що підтверджується розрахунком вартості електроенергії, спожитої без обліку за актом про порушення.

Як наслідок, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову, а доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують.

Щодо розподілу між сторонами витрат відповідача на професійну правничу допомогу та апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські електромережі» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (виконавець) укладений договір про надання правничої допомоги №3443-ДКЕМ, відповідно до п. 1.1 якого в рамках даного договору виконавець зобов`язується надавати клієнтові правничу допомогу (послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Згідно з п. 3.1 договору приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. п. 3.2 та 3.3 договору акт приймання-передачі наданих послуг складається та підписується виконавцем за результатом надання послуг. Враховуючи складність справи, значення справи для клієнта, часу, витраченого адвокатами виконавця на надання послуг, сторони відображають в акті приймання-передачі наданих послуг опис наданих послуг та їх загальну вартість (розмір гонорару).

Пунктом 3.5 договору встановлено, що акти приймання-передачі наданих послуг можуть бути оформлені сторонами у вигляді електронного документу з обов`язковим накладенням кваліфікованого електронного підпису (КЕП) повноважного представника сторони.

Розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом приймання-передачі наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.6 договору оплата наданих послуг з правничої допомоги та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту фактичного виконання рішення суду у межах суми, стягнутої на користь виконавця.

27.10.2025 між клієнтом та виконавцем було підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі наданих послуг №214 від 27.10.2025, зі змісту якого вбачається, що по даній судовій справі останнім було надано, а клієнтом прийнято послуги на загальну суму 15000,00 грн.

Підписавши вказаний акт, клієнт засвідчив відсутність жодних претензій та зауважень щодо наданих послуг.

В додатку №1 до акту наведено найменування робіт, послуг, а саме:

- збір доказів, визначення засобів доказування, роз`яснення клієнту правової позиції у справі та узгодження її з клієнтом;

- підготовка, формування та подання відзиву від 14.07.2025;

- підготовка, формування та подання заперечень на експертизу від 14.07.2025;

- підготовка, формування та подання заперечень на правничу допомогу від 14.07.2025;

- підготовка, формування та подання клопотання про зупинення провадження від 14.07.2025;

- підготовка, формування та подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, вищевказаними доказами та наявними матеріалами справи підтверджується надання виконавцем відповідачу послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між ними розмірі, що становить 15000,00 грн.

Позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що зазначені в додатку до акту послуги не відповідають критерію реальності. Також позивач вважає, що для відповідача справа є загальною, не має важливого значення, не потребувала багато часу для написання процесуальних документів, не викликала публічний інтерес. Тому, стягнута сума судових витрат не відповідає принципу співмірності, у тому числі щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та складності справи.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України також визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Апеляційний суд вказує на те, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншого учасника справи, в разі наявності заперечень такої особи щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Закон формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки договором визначено суму гонорару саме у фіксований спосіб, відповідач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів. Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №924/447/18.

Тому, необґрунтованими є посилання скаржника на те, що стягнута сума судових витрат не відповідає принципу співмірності щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт.

Крім того, оскільки сторони дійшли згоди встановити фіксований розмір гонорару адвоката, то надання детального опису робіт не є обов`язковим, оскільки фіксований розмір адвокатських витрат не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого адвокатом.

За висновком місцевого господарського суду, жодних обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат відповідача на професійну правничу допомогу позивачем не наведено. Тому, враховуючи складність справи, розумну необхідність витрат для даної справи у суді, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, а також відсутність клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, тобто в сумі 15000,00 грн.

Вказані висновки суду першої інстанції є правомірними та такими, що узгоджуються з наданими відповідачем доказами, і не спростовані позивачем у поданій апеляційній скарзі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги та розподіл судових витрат.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі №910/7759/25 ухвалені з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліс-2» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі №910/7759/25 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліс-2».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 11.02.2026.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов