У Х В А Л А

12 лютого 2026 року м. Чернігівсправа № 927/1265/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали клопотання Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» про заміну сторони правонаступником по справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ» (код 44830311) 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13/24
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» (код 00310093) 17500, м. Прилуки Чернігівської області, вул. Київська, 299
про стягнення 2 939 055 грн 00 коп.

за участі представників:

від позивача: Колодяжна Ю.А. (в порядку самопредставництва)

від відповідача: не з`явився

В підготовчому засіданні 12.02.2026 прийняла участь представниця Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» Колодяжна Ю.А. адвокат (дов. від 08.01.2026 №76-Д)

Ухвала постановляється після перерви, оголошеної в підготовчому засіданні 12.02.2026 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В підготовчому засіданні 12.02.2026, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено скорочену ухвалу.

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява від 30.12.2025 Державного підприємства Міністерства оборони України «ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» про стягнення 507 150,00 грн штрафу та 2 431 905,00 грн пені, нарахованих за порушення строків поставки товару згідно Державного контракту (Договору) про закупівлю № 54/03-24-РМ від 07.03.2024, укладеного між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Прилуцька швейна фабрика».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.01.2026, зокрема, постановлено:

прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначити розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 12 лютого 2026 року;

викликати для участі в судовому засіданні повноважного представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» в якості відповідача. Повідомити відповідача, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи.

Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення призначеного на 12.02.2026 підготовчого засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № R 06708 455761 4, однак процесуальним правом на участь у ньому не скористався.

26.01.2026 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 26.01.2026 № 927/1265/25 Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» про заміну сторони правонаступником (надалі Клопотання), якою останнє просить замінити сторону у справі № 927/1265/25, а саме позивача Державне підприємство Міністерства оборони України «ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ» його правонаступником Державним підприємством Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель».

За заявою Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель», задоволеною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.01.2026, призначене на 11.02.2026 підготовче засідання проведено в режимі відеоконференції.

Заперечення щодо Клопотання до Господарського суду Чернігівської області не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважної представниці Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» та Державного підприємства Міністерства оборони України «ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ», з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення Клопотання по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.09.2025 у справі № 926/1485/14, правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття. Перехід суб`єктивних прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого відбувається через набуття суб`єктивного права та/чи суб`єктивного обов`язку однією особою і, відповідно, їх втрату іншою. Однак при цьому спостерігається зв`язок між набутими суб`єктивними правами і обов`язками та правовідносинами, в яких перебував їх носій-попередник, з іншими особами, в силу чого і було можливе їх існування.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав у матеріальних правовідносинах.

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Адже процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі" мають різний зміст.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина 1 статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина 2 статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина 1 статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

В постанові від 21 січня 2025 року у справі № 909/679/24 Верховний Суд зазначає, що відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Така форма реорганізації юридичної особи як приєднання передбачає припинення діяльності одного підприємства як юридичної особи та передачу належних йому активів та пасивів (майнових прав та зобов`язань) до іншого підприємства (правонаступника). При цьому, у разі приєднання нової юридичної особи не створюється.

Вказана форма реорганізації характеризується переходом усіх прав та обов`язків суб`єктів, що реорганізуються, в порядку універсального правонаступництва до іншої особи. Тобто, обов`язковою умовою реорганізації юридичної особи шляхом приєднання є універсальне правонаступництво за її зобов`язаннями.

При універсальному правонаступництві майно особи, як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника як єдине ціле, причому в цій сукупності єдиним актом переходять всі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва особі, яка припиняється, незалежно від того, виявлені вони на цей момент чи ні, відображені чи ні вони в передавальному акті. При універсальному правонаступництві, зважаючи на відсутність повної визначеності у складі майна, правонаступник спрямовує свою волю не на набуття окремих прав або обов`язків, а на набуття усієї їх сукупності. В результаті він вступає навіть в такі правовідносини, про існування яких міг не знати.

Таким чином, внаслідок приєднання правонаступником завжди буде одна особа, будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Постановляючи дану ухвалу суд враховує також висновки Верховного Суду, відображені у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 910/3452/24, згідно з якими відповідно до статті 106 Цивільного кодексу України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 Цивільного кодексу України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників.

Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника. У разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється.

У вирішенні питань, пов`язаних з таким правонаступництвом, судам необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2020 року у справі № 910/4656/14.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 року у справі № 296/443/16-ц дійшов висновку про те, що у статтях 104, 107 Цивільного кодексу України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання, правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Також Верховний Суд у постановах від 20.01.2022 року у справі № 922/347/21, від 16.03.2023 року у справі № 922/3979/21 та від 08.06.2023 року у справі № 911/343/22 дійшов висновку, що при відповідній реорганізації не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Тобто при приєднанні або перетворенні юридичної особи правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто, при правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.

За правилами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається зі змісту Клопотання та доданих до нього доказів, наказом від 02.05.2025 №281 Міністерства оборони України «Про реорганізацію державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (з урахуванням наказу від 30.09.2025 № 647 Міністерства оборони України «Про внесення змін до пункту 6 наказу Міністерства оборони України від 02.05.2025 № 281») наказано, зокрема:

реорганізувати юридичну особу державне підприємство Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», ідентифікаційний код юридичної особи 44830311 (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 13/24), шляхом приєднання до державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель», ідентифікаційний код юридичної особи 44725823 (04074, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 2);

визнати державне підприємство Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу»;

основні фонди та оборотні засоби, інші цінності державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», що реорганізується, закріпити за державним підприємством Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» на праві господарського відання згідно із затвердженим передавальним актом як внесок до його статутного капіталу;

голові комісії з реорганізації державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» до 31 грудня 2025 року завершити заходи з реорганізації державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу».

Наказом Міністерства оборони України від 06.01.2026 № 7/нм «Про затвердження передавального акта приймання-передачі справ, документів та майна державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» затверджений передавальний акт приймання передачі справ, документів та майна державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (ідентифікаційний код юридичної особи 44830311) його правонаступнику державному підприємству Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» (ідентифікаційний код юридичної особи 44725823) (надалі Акт).

Згідно Акту правонаступником державним підприємством Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» (надалі ДП «Агенція оборонних закупівель») прийнято справи, документи та майно державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (надалі ДП «ДОТ»).

Під час приймання-передачі справ, документів та майна ДП «ДОТ» комісією з реорганізації ДП «ДОТ», зокрема, встановлено, що претензійно-позовна робота ведеться в ДП «ДОТ» відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.12.2016 № 744 «Про організацію претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України, Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень» (зі змінами).

Реєстр судових справ, провадження по яким не закінчено станом на 31.12.2025, є додатком до Акту.

Акт складений у трьох примірниках з додатком.

Згідно реєстру судових справ, провадження по яким не закінчено станом на 31.12.2025, до відповідного реєстру включена, зокрема, справа № 927/1265/25 за позовом ДП «ДОТ» до ТОВ «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» про стягнення штрафних санкцій за ДК № 54/03-24-РМ у розмірі 2 939 055,00 грн, що перебуває на розгляді в Господарському суді Чернігівської області.

Дослідивши зміст Клопотання та доданих до нього документів, враховуючи вищенаведені обставини, з огляду на вказані вище висновки Верховного Суду, господарський суд дійшов висновку, що Державне підприємство Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» фактично є правонаступником майна, прав та обов`язків Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу»; як наслідок Клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 233, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Клопотання від 26.01.2026 № 927/1265/25 Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» про заміну сторони правонаступником задовольнити повністю.

Здійснити заміну Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13/24; код 44830311) його правонаступником Державним підприємством Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2; код 44725823).

Копії цієї ухвали надіслати сторонам та Державному підприємству Міністерства оборони України «Державний оператор тилу».

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена 12.02.2026.

Дата набрання ухвалою законної сили 12.02.2026.

Суддя А.С.Сидоренко