СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Харків Справа № 917/1560/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

без виклику представників учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Авангардком" (вх. №2529П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі № 917/1560/25 (повне рішення складено 11.11.2025 в приміщенні господарського суду Полтавської області суддею Мацко О.С.)

за позовною заявою Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України, вул. Ялтинська,11,Київ,02099

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангардком", вул.Польова, 11, с. Окіп, Лубенський район, Полтавська область,37511

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРДКОМ" про стягнення з відповідача 203 252,50 грн, з яких: 95 346,10 грн пені, 107 906,40 грн штрафу за невиконання зобов`язань за укладеним сторонами договором від 04.02.2025р.№10-25 про закупівлю блоків заморожних із м"яса свинини.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангардком" укладений вказаний договір від 04.02.2025р.№10-25 про закупівлю блоків заморожених із м`яса свинини, за умовами якого що відповідач, у відповідності до заявок позивача, зобов`язаний був поставити за договором продукцію, асортимент, ціна, кількість та інша інформація про яку наведена у специфікації та технічному опису до цього договору, а покупець (позивач) - прийняти і оплатити такий товар в порядку і на умовах, визначених цим договором, при цьому товароодержувачем є уповноважена особа за місцем поставки товару згідно зі специфікацією 1. Однак відповідач свої зобов`язання з поставки виконав з порушенням строків, у зв`язку з чим позивачем були нараховані відповідачу штрафні санкції на підставі п.8.3 цього договору.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі № 917/1560/25 позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангардком" (; адреса: вул. Польова,11, село Окіп, Лубенський район, Полтавська область, 37511) на користь Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (; адреса: 02099, місто Київ, вул. Ялтинська, будинок 11) 203 252,50 грн, з яких: 95 346,10 грн пені, 107 906,40 грн штрафу, 2439,03 грн судового збору.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що:

- позивачем на адресу відповідача скеровувалися заявки від 06.02.2025 -на поставку 13 000 кг блоків заморожених із м"яса свинини, від 24.02.2025- на поставку 13 000 кг блоків заморожених із м"яса свинини, від 25.03.2025 - на поставку 6 000 кг, від 22.04.2025- на поставку 20 000,00 кг, також матеріалами справи підтверджено, що відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання та поставив товар частково не у встановлені строки і вказані обставини відповідач не спростував;

- пунктом Договору передбачена відповідальність постачальника за порушення строків поставки: пеня в розмірі 0,1% від вартості непоставленого Товару, за кожний день прострочення та штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів ;

- сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням зобов`язання (постанова КГС ВС від 17.09.2020 № 922/3548/19);

- перевіривши розрахунки пені та штрафу, наведені позивачем у розрахунку до позовної заяві, суд першої інстанції дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, тоді як відповідач контррозрахунку розміру позовних вимог не надав;

- відповідачем, який подав заяву про зменшення штрафних санкцій, не доведено жодними доказами та обґрунтуваннями факт винятковості обставин невиконання взятого ним на себе зобов`язання і в матеріалах справи відсутні як докази на підтвердження фінансового стану відповідача, так і значного перевищення розміру неустойки над розміром збитків, відтак суд першої інстанції не вбачає підстав для зменщення розміру неустойки у цій справі в порядку статті 551 ЦК України;

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ТОВ "Авангардком", в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі № 917/1560/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України до ТОВ "Авангардком"про стягнення грошових коштів в сумі 203 252,50 за договором поставки № 1025 від 04.02.2025.

В разі скасування рішення господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі № 917/1560/25 в частині, ухвалити рішення, яким зменшити суму штрафних санкцій враховуючи, що договір поставки № 10-25 від 04.02.2025 виконано в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що :

- оскільки зобов`язання відповідача носять майновий характер, що виражається у вигляді поставки позивачу товару, тобто відповідач не несе перед позивачем будь-яких грошових зобов`язань за договором, то стягнення з відповідача пені за прострочення поставки товару є безпідставним, а тому відсутні будь-які законні підстави для нарахування пені за несвоєчасну поставку товару за Договором № 10-25 від 04.02.2025;

- ТОВ "Авангардком" виконано свої зобов`язання за договором №10-25 від 04.02.2025 і позивачем не доведено понесення ним збитків у зв`язку із простроченням відповідачем поставки товару, що є підставою для зменшення розміру неустойки в порядку статті 551 ЦК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Авангардком" (вх. №2529П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі № 917/1560/25. Розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Також зазначеною ухвалою встановлено позивачу строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, які повинні відповідати вимогам ч. 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянту.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 отримано учасниками справи: позивачем - 15.12.2025 о 17:54, відповідачем - 15.12.2025 о 17:56 год.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 вважається врученою позивачу 16.12.2025, відповідно, останнім днем для подання відзиву на апеляційну скаргу для позивача було 31.12.2025 включно.

29.12.2025 від позивача у встановлений судом строк надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що:

- штрафні санкції, передбачені умовами Договору та застосовані до Скаржника, є мінімальними за розміром;

- відповідач уклав даний Договір, зокрема, з метою одержання прибутку, а загальна вартість по Договору становить 6 679 920,00 грн, водночас, нарахована Позивачем сума пені та штрафу становить 203 252,50 грн, що в 32 рази менша від загальної суми Договору, відтак обсяг відповідальності встановлений у пунктах 8.3. та 8.2. Договорів - є розумним, справедливим та співмірним ;

- законодавством на кредитора (позивача) не покладається обов`язок з доведення спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань;

- скаржником не наведено жодних належних доказів, що могли б свідчити про наявність підстав для зменшення суми штрафних санкцій чи невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, а зменшення пені та/або штрафу нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, свідчить про уникнення Скаржником відповідальності та, у разі зменшення пені та/або штрафу нарахованої Скаржнику, призведе до порушення балансу інтересів Сторін.

Відповідно ч. 13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено місцевим господарським судом, 04.02.2025 між Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України, Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангардком", постачальником був укладений №10-25 про закупівлю блоків заморожених із м`яса свинини (далі Договір), за умовами пункту 1.1. Постачальник зобов`язується у 2025 році поставити товароодержувачу блоки заморожені із знежилованого м`яса свинини нежирні, асортимент, кількість, ціна, інформація та технічна документація наведені в Специфікації (Додаток 1) на Технічному описі (Додаток 2) до цього Договору (далі Товар), а Покупець прийняти та оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором. При цьому, Товароодержувачем є уповноважена особа за місцем поставки Товару згідно зі Специфікацією (Додаток 1).

Пунктом 3.1. Договору № встановлено, що загальна вартість по Договору становить 6 679 920,00 грн, у тому числі ПДВ 20% .

Згідно з п.5.1, строк поставки товарів визначається листом-заявкою Покупця (далі - Заявка), але не пізніше 31.05.2025.

Заявка направляється Постачальнику не пізніше 10 робочих днів від граничного терміну поставки шляхом передбаченим пунктом 13.2 Договору. На підтвердження отримання Заявки, Постачальник надсилає протягом одного календарного дня на електронну адресу Покупця лист- підтвердження про отримання такої Заявки. У разі відсутності листа-підтвердження у зазначений строк. Заявка вважається прийнятою Постачальником у повному обсязі та підлягає виконанню. Доказом, що свідчить про отримання Постачальником Заявки вважати лист-підтвердження про направлення заявки від адміністратора поштового домену @dpsu.gov.ua (провайдера) або документ, який підтверджує направлення паперового листа оператором поштового зв`язку (з додаванням опису вкладення). Допускається дострокова поставка Товару за погодженням Сторін.

Як встановлено пунктом 5.8 Договору, уповноваженою особою (уповноваженими особами) Постачальника складається акт приймання-передавання Товару (Додаток 3) до цього Договору у трьох примірниках (перший - Товароодержувач, другий - Покупцю, третій - Постачальнику) та надається Покупцю до моменту здійснення поставки Товару.

Згідно з пунктом 6.3.1 Договору Постачальник зобов`язаний постачати товар в кількості, строк та на умовах Договору.

Відповідно до пунктів 6.2.1. та 6.2.2. Договору Покупець має право вимагати від Постачальника поставки якісного товару в кількості і в строк, передбачений Договором, та виконання його обов`язків.

Згідно з пунктом 8.3 договору за порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів, поставку яких построчено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад тридцять днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 (сім) відсотків вартості Товарів, поставку яких прострочено.

Пунктом 12.1 Договору визначено, що його термін дії - до 31.12.2025.

Згідно з п.13.2. договору обмін повідомленнями у межах виконання умов цього Договору здійснюється Сторонами у електронній формі на електронні адреси, вказані в у підпункті 13.3. цього розділу Договору. Всі інші повідомлення в межах цього Договору здійснюються в письмовій формі шляхом передачі поштовим зв`язком (рекомендованим листом).

Відповідно до п. 13.3 договору обмін електронними повідомленнями засобами електронної пошти у межах виконання умов цього Договору здійснюється за наступними адресами (у разі, якщо письмово не будуть повідомлені інші адреси): від ПОКУПЦЯ: ; від ПОСТАЧАЛЬНИКА: .

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача скеровувалися заявки від 06.02.2025р. на поставку 13 000 кг блоків заморожених із м`яса свинини (а.с.18), від 24.02.2025р. на поставку 13 000 кг блоків заморожених із м`яса свинини (а.с.20), від 25.03.2025р. на поставку 6 000 кг (а.с.22) від 22.04.2025р.на поставку 20 000,00 кг (а.с.24).

Матеріали справи (видаткові накладні та акти приймання-передачі товару) свідчать про те, що відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе заповзання, поставивши товар частково із порушенням строків поставки.

Отже, Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України нараховано ТОВ «АВАНГАРДКОМ» штрафні санкції на суму 203 252,50 грн. з яких 95 346,10 грн - пеня та 107 906,40 грн- штраф.

12.06.2025р. відповідачу була направлена претензія з вимогою сплатити 203 252,50 грн нарахованих пені та штрафу, яка залишена останнім без задоволення.

Посилаючись на вказані обставини, позивач подав позов у зазначеній справі.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи, колегія суддів керується таким.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 1 статті 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Як вже зазначалося, згідно з пунктом 6.3.1 Договору Постачальник зобов`язаний постачати товар в кількості, строк та на умовах Договору.

Відповідно до пунктів 6.2.1. та 6.2.2. Договору Покупець має право вимагати від Постачальника поставки якісного товару в кількості і в строк, передбачений Договором, та виконання його обов`язків.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як вже зазначалося, згідно з пунктом 8.3 договору за порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів, поставку яких построчено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад тридцять днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 (сім) відсотків вартості Товарів, поставку яких прострочено.

Як було правильно встановлено місцевим господарським судом, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за Договором у погодженому обсязі у встановлений термін. Водночас, відповідач не надав жодних доказів, які б свідчили про вжиття ним усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського зобов`язання.

Так, згідно із Заявкою Покупця від 06.02.2025 № 06.1/1357-25-Вих Постачальник був зобов`язаний поставити 13 000 кг блоків заморожених із м`яса свинини у лютому 2025 року, з яких 11 000 кг було поставлено із порушенням строку, а саме:

3 000 кг до в/ч НОМЕР_1 - 05.03.2025 (акт приймання-передавання товару № АД_0000011 В/ч НОМЕР_1 від 17.02.2025, видаткова накладна № АД_0000011 В/ч 2144 від 17.02.2025, платіжна інструкція № 245 від 07.03.2025);

4 000 кг до в/ч НОМЕР_2 - 05.03.2025 (акт приймання-передавання товару № АД_0000013 В/ч НОМЕР_2 від 17.02.2025, видаткова накладна № АД_0000013 В/ч 2195 від 17.02.2025, платіжна інструкція № 244 від 07.03.2025);

4 000 кг до в/ч НОМЕР_3 - 22.05.2025 (акт приймання-передавання товару № АД-004123 В/ ч НОМЕР_3 від 01.05.2025, видаткова накладна № АД-004123 В/ч 9960 від 01.05.2025, платіжна інструкція № 1169 від 27.05.2025).

Позивач звертався до Відповідача листом від 03.03.2025 № 06.1/2239-25-Вих щодо виконання умов Договору. Однак, вказаний лист залишився без відповіді.

Таким чином, пеня за порушення строків поставки Товару за лютий 2025 року становить 45 731,76 грн:

3 000 кг * 128,46 грн * 4 дні * 0,1% = 1 541,52 грн;

4 000 кг * 128,46 грн * 4 дні * 0,1% = 2 055,36 грн;

4 000 кг * 128,46 грн * 82 дні * 0,1% = 42 134,88 грн.

Штраф за прострочення понад 30 днів становить 35 968,80 грн: 4 000 кг * 128,46 грн * 7% = 35 968,80 грн.

Згідно із Заявкою Головного центру від 24.02.2025 № 06.1/2058-25-Вих, Постачальник був зобов`язаний поставити 13 000 кг блоків заморожених із м`яса свинини до 20.03.2025 року, з яких 8 000 кг було поставлено із порушенням строку, а саме:

4 000 кг до в/ч НОМЕР_4 - 23.04.2025 (акт приймання-передавання товару № АД_0000068 В/ч 9971 від 06.03.2025, видаткова накладна № АД_0000068 В/ч 9971 від 06.03.2025, платіжна інструкція № 780 від 25.04.2025);

4 000 кг до в/ч НОМЕР_3 - 22.05.2025(акт приймання-передавання товару № АД-004124 В/ ч 9960 від 01.05.2025, видаткова накладна № АД-004124 В/ч 9960 від 01.05.2025, платіжна інструкція № 1167 від 27.05.2025).

Водночас, Позивач звертався до Відповідача листом від 21.03.2025 № 06.1/2931-25- Вих щодо виконання умов Договору. Однак, вказаний лист залишився без належного реагування.

Отже, пеня за порушення строків поставки Товару до 20.03.2025 року становить 48 814,80 грн:

4 000 кг * 128,46 * 33 дні * 0,1% = 16 956,72 грн;

4 000 кг * 18,46 грн * 62 дні *0,1% = 31 858,08 грн.

Штраф за прострочення понад 30 днів становить 71 937,60 грн:

4 000 кг * 128,46 грн * 7% = 35 968,80 грн;

4 000 кг * 128,46 грн * 7% = 35 968,80 грн.

Згідно із Заявкою Головного центру від 25.03.2025 № 06.1/3045-25-Вих Постачальник був зобов`язаний поставити 6 000 кг блоків заморожених із м`яса свинини до 25.04.2025 року. З яких 14 кг було поставлено із порушенням строку, а саме: 14 кг до в/ч НОМЕР_1 - 12.05.2025 (акт приймання-передавання товару № АД-002896 В/ч 2144 від 01.04.2025, видаткова накладна № АД-002896 В/ч 2144 від 01.04.2025, платіжна інструкція № 1098 від 23.05.2025).

У зв`язку із зазначеним, Позивач звертався до Відповідача листом від 29.04.2025 № 06.1/4108-25-Вих щодо виконання умов договорів. Однак, вказаний лист залишився без відповіді.

Таким чином, пеня за порушення строків поставки до 25.04.2025 року становить 28,78 грн: 14 кг * 128,46 грн * 16 днів * 0,1% = 28,78 грн.

Згідно із Заявкою Головного центру від 22.04.2025 № 06.1/3854-25-Вих, Постачальник був зобов`язаний поставити 20 000 кг блоків заморожених із м`яса свинини до 20.05.2025, з яких 6 000 кг було поставлено із порушенням строку, а саме: 6 000 кг до в/ч НОМЕР_3 - 22.05.2025 (акт приймання-передавання товару № АД-003134 В/ ч 9960 від 01.05.2025, видаткова накладна № АД-003134 В/ч 9960 від 01.05.2025, платіжна інструкція № 1168 від 27.05.2025).

Таким чином, пеня за порушення строків поставки товару до 20.05.2025 становить 770,76 грн: 6 000 кг * 128,46 грн * 1 день * 0,1% = 770,76 грн.

Отже, Головним центром нараховано штрафні санкції (пеню, штраф) у розмірі 203 252,50 грн, з яких: пеня - 95 346,10 грн (45 731,76 грн + 48 814,80 грн + 28,78 грн + 770,76 грн), штраф - 107 906,40 грн (35 968,80 грн + 71 937,60 грн).

Колегія суддів, перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявлених до стягнення пені та штрафу, знаходить його арифметично правильним та нормативно і документально обґрунтованим.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що оскільки зобов`язання відповідача носять майновий характер, що виражається у вигляді поставки позивачу товару, тобто відповідач не несе перед позивачем будь-яких грошових зобов`язань за договором, то стягнення з відповідача пені за прострочення поставки товару є безпідставним, а тому відсутні жодні законні підстави для нарахування пені за несвоєчасну поставку товару за Договором № 10-25 від 04.02.2025;

Однак колегія суддів не може погодитися із такими твердженнями апелянта, зважаючи на таке.

Як зазначив Верховний Суд у постанові КГС ВС від 17.09.2020 № 922/3548/19, сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням зобов`язання.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, є можливим, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечити виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання. Подібні висновки викладені у постановах Верховного суду від 25.06.2018 у справі № 912/2483/18, від 23.04.2019 у справі № 904/3565/18, від 29.05.2018 у справі № 910/23003/16, від 19.09.2019 № 904/5770/18.

Місцевий господарський суд цілком обґрунтовано послався на зазначену практику Верховного Суду в світлі можливості нарахування пені за невиконання негрошового зобов`язання, тоді як відповідачем не було спростовано зазначених висновків місцевого господарського суду.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій колегія суддів зазначає про таке..

Позивач у відзиві на позовну заяву просив суд у разі задоволенні позовних вимог вирішити питання про зменшення розміру неустойки.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі 67/1346/15-ц.

Крім того, правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на досліджених доказах та на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 14.08.2018 у справі № 903/827/17, від 30.08.2018 у справі № 925/1587/17.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 18 березня 2020 у справі № 902/417/18 для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож, право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення пені, і дане питання вирішується господарським судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №904/12429/16.

Відповідно до положень статті 3, частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання (п. 23 постанови Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 910/10675/21).

Разом з цим, відповідачем не надано жодних доказів та не наведено обґрунтованих аргументів щодо винятковості обставин невиконання взятого ним на себе зобов`язання.

Крім того, позивачем не надано доказів та не наведено обґрунтованих доводів ані щодо його матеріально-фінансового становища, ані доказів значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків.

До того ж, відповідач уклав даний Договір, зокрема, з метою одержання прибутку, тоді як загальна вартість по Договору становить 6 679 920,00 грн, водночас, нарахована позивачем сума пені та штрафу становить 203 252,50 грн, що в 32 рази менша від загальної суми Договору, вказана обставина свідчить про те, що обсяг відповідальності встановлений у пунктах 8.3. та 8.2. Договорів - є розумним, справедливим та співмірним.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що ТОВ "Авангардком" виконано свої зобов`язання за договором №10-25 від 04.02.2025 і позивачем не доведено понесення ним збитків у зв`язку із простроченням відповідачем поставки товару, що є підставою для зменшення розміру неустойки в порядку статті 551 ЦК України.

Проте колегія не може погодитися із такими твердженнями апелянта, зважаючи на таке.

Оцінюючи баланс інтересів сторін при зменшенні розміру неустойки, суди мають врахувати, що встановлення обставин понесення іншою стороною збитків у разі порушення строку виконання робіт за контрактом, не є єдиною обов`язковою умовою для висновку про дотримання цього балансу. У правовідносинах, де сторона використовує результати отриманого за договором не з комерційним інтересом, а на виконання покладених на неї повноважень, може бути враховано й вплив прострочення виконання на відносини, що пов`язані з відповідним договором (аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суд від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21).

Для позивача використання результатів отриманого за Договором не становить комерційний інтерес, а спрямоване на виконання покладених на нього повноважень - державної політики у сфері забезпечення військових частин Державної прикордонної служби України товарами (м`ясо птиці заморожене четвертини задня курчат-бройлерів), необхідними для виконання військовослужбовцями Державної прикордонної служби України завдань з оборони країни. Невиконання ж відповідачем умов Договору має негативні наслідки для позивача в розрізі виконання покладених на нього завдань щодо своєчасного забезпечення військових частин харчовими продуктами.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність достатніх правових підстав для зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду а фактично дублюють доводи відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим підстави для скасування чи зміни вказаного рішення відсутні.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на скаржника.

Керуючись статтями 129, 270, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Авангардком" (вх. №2529П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі № 917/1560/25 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі № 917/1560/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 13.02.2026.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко