РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2026Справа № 910/14367/25
За позовом Комунального підприємства "Харків-Сигнал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДМАРКЕТ"

про стягнення 65594,34 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДМАРКЕТ" (далі - відповідача) на користь Комунального підприємства "Харків-Сигнал" (далі - позивач) пеню за неналежне виконання зобов`язань за договором про закупівлю №3-09/2025 від 25.09.2025 за період з 08.10.2025 по 17.11.2025 у розмірі 24228,54 грн, штраф у розмірі 30% від суми непоставленого товару, що становить 17728,2 грн, штраф у розмірі 40% від суми непоставленого товару, що становить 23637,6 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/14367/25, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзиву на позов, заяв чи клопотань не подавав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав у своєму електронному кабінеті 27.11.2025, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 між позивачем як замовником та відповідачем як постачальником було укладено договір про закупівлю №3-09/2025 (далі - Договір).

Відповідно до вимог п.1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити та передати майно у власність замовнику за цінами та у термін, що визначені при акцептуванні пропозиції, а замовник зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму.

У п. 1.2 Договору зазначено найменування Товару: вугілля кам`яне ДГ (25-100), ДСТУ 7146 та ДСТУ 3472, збагачене розсортоване (код CPV за ДК 021:20-3 (тверде паливо).

За умовами п. 2.4 Договору поставка товару здійснюється постачальником до 31.12.2025 протягом терміну дії цього Договору - поетапно окремими партіями відповідно до потреби замовника та виконується протягом узгодженого терміну (5 робочих днів) з моменту отримання заявки від замовника. Заявка на отримання партії Товару надсилається Замовником з електронної пошти () на електронну адресу постачальника, вказану в розділі 11 Договору, та може дублюватися за телефоном, який вказано у цьому Договорі. Постачальник несе усі ризики щодо перебоїв у роботі телефону або електронної пошти. Постачальник підписанням цього Договору погоджується, що вихідний електронний лист з пошти Замовника або телефонограма (в тому числі підтверджена актом замовника), є беззаперечним доказом направлення йому заявки або інших повідомлень. Строк поставки товару з моменту підписання договору до 31 грудня 2025 року.

Відповідно до п. 4.2 Договору загальна сума договору складає 168840 грн.

У специфікації укладеної до Договору сторони погодили про постачання товару у кількості 20 тон, ціна за одиницю товару 8442 грн з ПДВ.

Позивачем 30.09.2025 зі своєї електронної пошти () на електронну пошту відповідача () було надіслано Заявку на постачання частини товару в обсязі 7 тон.

На підтвердження чого надано копії скріншоту з електронної пошти позивача.

Позивач зазначає, що відповідач на заявку не відреагував, умови Договору не виконав.

03.10.2025 позивач звернувся до відповідача із листом №464 у якому попередив відповідача, що у випадку невиконання ним свого обов`язку з поставки товару замовленого за заявкою від 30.09.2025.

16.10.2025 позивач направив відповідачу претензію №518 у якій зазначив, що ним нараховано штрафні санкції за невиконання відповідачем обов`язки з поставки товару та просив заплатити неустойку.

Враховуючи, що відповідач не виконував вимоги Договору, а саме не здійснив поставку замовленого товару, позивач направив повідомлення про односторонню відмову від договору з 17.10.2025, що підтверджується копією повідомлення №521 від 17.10.2025.

Позивачем у зв`язку із порушенням відповідачем обов`язку з поставки товару у кількості 7 тон на суму 59094 грн, (виходячи із розрахунку: 168 840 грн. (ціна за 20 т товару) : 20 т = 8 442 грн. (ціна за 1 т товару) х 7 т (кількість заявленого для поставки товару) = 59 094 грн), нарахував відповідачу наступні суми штрафних санкцій:

- відповідно до абз.1 п. 5.2 Договору пеню у сумі 24228,54 грн (за період з 08.10.2025 року по 17.11.2025);

- відповідно до абз.1 п. 5.2 Договору штраф у розмірі 30% від суми непоставленого товару у сумі 17728,2 грн;

- відповідно до абз.2 п. 5.2 Договору штраф у розмірі 40% від суми непоставленого товару у сумі 23637,6 грн.

Відповідачем заперечень щодо заявлених вимог позову надано не було.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Як вбачається зі змісту Договору, сторони у п. 2.4 погодили, що постачання товару здійснюється шляхом оформлення позивачем заявки на товару, яка надсилається з електронної пошти позивача () на електронну адресу відповідача вказану в розділі 11 Договору.

У розділі 11 Договору вказано електронну пошту відповідача - ().

З наданих позивачем скріншотів з його електронної пошти вбачається, що позивачем було надіслано заявку на постачання товару за Договором у кількості 7 тон 30.09.2025 відповідачу. Листування відбувалась між електронними поштами вказаними в умовах Договору.

Як вже було зазначено вище, за умовами Договору поставка товару здійснюється постачальником до 31.12.2025 протягом терміну дії цього Договору - поетапно окремими партіями відповідно до потреби замовника та виконується протягом узгодженого терміну (5 робочих днів) з моменту отримання заявки від замовника.

З наведеного вбачається, що загалом увесь товар погоджений у специфікації до Договору у кількості 20 тон мав бути поставлений до 31.12.2025, разом з тим, позивач мав право окремими заявками замовляти потрібну кількість товару поетапно, а відповідач мав поставляти замовлені партії товару протягом 5 робочих днів після отримання такої заявки.

Враховуючи, що позивач направив відповідач заявку на постачання 7 тон товару 30.09.2025, то відповідач мав здійснити поставку замовленого товару протягом 5 робочих днів після отримання вказаної заявки, тобто до 07.10.2025 включно.

Доказів поставки відповідачем позивачу товару у кількості вказаній у заявці від 30.09.2025 матеріали справи не містять.

Замовник має право в односторонньому порядку достроково розірвати даний договір у випадку не поставки або прострочення поставки замовленого товару на строк більш 3 (трьох) календарних днів (п.п. 10.5.1, п. 10.5 Договору).

Договір вважається достроково розірваним відповідно до п. 10.5 з моменту отримання постачальником від замовника відповідного повідомлення. Про дострокове розірвання договору замовник повідомляє постачальника шляхом направлення листів та/або додаткових угод. Отримання чи не отримання постачальником таких листів та/або додаткових угод не впливає на факт дострокового розірвання договору (п. 10.6 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач 17.10.2025 направив відповідачу повідомлення про відмову від Договору у якому повідомив про одностороннє розірвання Договору з 17.10.2025 у зв`язку із не поставкою замовленого товару на строк більше трьох календарних днів.

Доказів поставки відповідачем позивачу товару відповідно до заявки від 30.09.2025 матеріали справи не містять, а отже, відповідач порушив умово ви п. 2.4 Договору.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Як вже було зазначено вище, відповідач мав поставити 7 тон товару за Договором замовленого заявкою від 30.09.2025 до 07.10.2025 включно, чого не було виконано.

Відповідно до 5.2 Договору у випадку затримки в передачі (відвантаженні) Товару замовнику понад строк, передбачений цим Договором та/або направленою заявкою, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 1 % від вартості не поставленого товару за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 3 календарних дні, Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 30% відсотків від суми непоставленого товару.

За відмову від постачання понад 7 (сім) календарних днів та за відмову постачальника від виконання зобов`язань з постачання якісного Товару на умовах цього Договору понад 7 (сім) календарних днів, постачальник додатково до санкцій, що встановлено абз. 1 цього пункту Договору, сплачує замовнику штраф в розмірі 40% від суми Договору. Постачальник з моменту ініціювання своєї участі у процедурі закупівлі Товару та шляхом підписання цього Договору добровільно і усвідомлено заявляє про власну безумовну здатність належним чином виконувати всі обов`язки за Договором протягом всього терміну дії Договору. Постачальник не вправі посилатися неможливість постачання, на недоліки якості Товару у зв`язку з невідповідністю договірним вимогам, у тому числі щодо якості, з боку виробника Товару (якщо постачальник за Договором і виробник Товару є різні особи).

З розрахунку позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним нараховано відповідачу:

- відповідно до абз.1 п. 5.2 Договору пеню у сумі 24228,54 грн (за період з 08.10.2025 року по 17.11.2025);

- відповідно до абз.1 п. 5.2 Договору штраф у розмірі 30% від суми непоставленого товару у сумі 17728,2 грн;

- відповідно до абз.2 п. 5.2 Договору штраф у розмірі 40% від суми непоставленого товару у сумі 23637,6 грн.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованих санкцій відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум, визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Станом на день ухвалення цього рішення матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем нарахованих штрафних санкцій.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДМАРКЕТ" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, літера А, офіс 369; ідентифікаційний код 45355935) на користь Комунального підприємства "Харків-Сигнал" (61003, м. Харків, вул. Чоботарська, буд. 6; ідентифікаційний код 35586054) 24228 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять вісім) грн 54 коп. пені, 17728 (сімнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн 20 коп. 30 % штрафу, 23637 (двадцять три тисячі шістсот тридцять сім) грн 60 коп. 40 % штрафу, а також 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків