УХВАЛА

02 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 907/948/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025

(головуючий - Андрієнко В. В., судді: Шапран В. В., Буравльов С. І.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс"

до: 1) Фізичної особи-підприємця Солоніна Ярослава Миколайовича,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Потестас"

про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Солоніна Ярослава Миколайовича (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Потестас" (далі - відповідач-2) про солідарне відшкодування шкоди в розмірі 93 395 Євро, завданої знищенням вантажу позивача під час перевезення відповідачем-1, що на момент звернення з позовом становить 3 617 683,34 грн.

2. Позов обґрунтовано тим, що при перевезенні відповідачем-1 вантажу позивача, 04.07.2022 на території Республіки Молдови сталася пожежа, внаслідок якої напівпричіп марки SCHMITZ SCB-S3T, державний номер НОМЕР_1 та вантаж було знищено, що підтверджується актом про пожежу від 04.07.2022.

3. 03.04.2024 Господарський суд Київської області ухвалив рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

4. 28.11.2024 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував й ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково; стягнув солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача 3 606 062,75 грн основного боргу та 54 090,94 грн витрат на оплату судового збору; у задоволенні інших позовних вимог відмовив.

5. 27.03.2025 Верховний Суд ухвалив постанову, якою касаційну скаргу відповідача задовольнив частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 та додаткову постанову цього суду від 03.02.2025 у цій справі скасував, а справу передав на новий розгляд до апеляційного господарського суду.

6. Після нового розгляду, 28.05.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.

7. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач належними засобами доказування не довів наявність правових підстав для стягнення з відповідачів збитків завданих знищенням вантажу.

8. 04.07.2025 позивач надіслав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив постанову суду апеляційної інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

9. 04.08.2025 Верховний Суд постановив ухвалу, якою касаційну скаргу залишив без руху на підставі пунктів 5, 6 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290 та частини другої статті 292 ГПК України, з огляду на необхідність уточнення підстав касаційного оскарження судових рішень та надання доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

10. Ухвала Верховного Суду від 04.08.2025 була надіслана скаржнику та його представниці адвокатці Білак Наталії Ігорівні в електронному вигляді в їх електронні кабінети 06.08.2025 о 16:06, що підтверджується довідками про доставку документа в кабінет електронного суду, які отримані судом 06.08.2025. Строк на усунення недоліків закінчився 18.08.2025 (з урахуванням вихідного дня).

11. 04.09.2025 Верховний Суд постановив ухвалу, якою касаційну скаргу повернув скаржнику на підставі статті 174 та частини п`ятої статті 292 ГПК України з огляду на те, що скаржник отримав ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, однак протягом десяти днів з дня її вручення недоліки не усунув.

12. 05.12.2025 до Верховного Суду через "Скриню" від позивача через його представницю адвокатку Білак Наталію Ігорівну повторно надійшла касаційна скарга (вих. № 07/09/25 від 07.09.2025), в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

13. 23.12.2025 Верховний Суд постановив ухвалу, якою касаційну скаргу залишив без руху на підставі пунктів 5, 6 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290 та частини другої статті 292 ГПК України із наданням скаржнику 10-денного строку для усунення недоліків таким способом:

- надати суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції з зазначенням підстав на підтвердження поважності причин пропуску цього строку з посиланням на відповідні докази;

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 25-33 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання з урахуванням положень статті 42 ГПК України;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 108 530,50 грн.

14. Суд, залишаючи касаційну скаргу без руху, зокрема, установив, що така:

(1) не відповідає вимогам, викладеним у статті 290 ГПК України, та є аналогічною до касаційної скарги, яка була подана до Суду 04.07.2025 й залишена без руху ухвалою Верховного Суду від 04.08.2025, а потім повернута скаржнику ухвалою цього суду від 04.09.2025 у зв`язку з неусуненням недоліків (необхідність уточнення підстав касаційного оскарження судових рішень та надання доказів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 108 530,50 грн);

(2) не відповідає вимогам, викладеним у статті 288 ГПК України, оскільки апеляційний господарський суд ухвалив постанову 28.05.2025, а повний текст склав 16.06.2025, тому останнім днем для подання касаційної скарги є 07.07.2025, а скаржник звернувся з касаційною скаргою 05.12.2025, тобто, поза межами 20-денного строку, встановленого частиною першою статті 288 ГПК України для подання касаційної скарги. Водночас у касаційній скарзі скаржник не подав (не заявив) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

15. Верховний Суд роз`яснив скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви для поновлення строку на касаційне оскарження Суд відмовить у відкритті касаційного провадження у справі; у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в інших частинах, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

16. 02.01.2026 скаржник надіслав до Верховного Суду через кур`єрську службу доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин" заяву на виконання ухвали суду (зареєстровано канцелярією суду 13.01.2026), до якої додав уточнену касаційну скаргу у новій редакції, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, а також про зупинення дії рішень суду попередніх інстанцій.

17. У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції скаржник зазначає, що:

- 04.07.2025 скаржник у межах установленого законом строку надіслав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, тому право на касаційне оскарження було реалізовано своєчасно та добросовісно;

- 11.08.2025 адвокаткою Білак Н. І. через службу кур`єрської доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин" на адресу Верховного Суду було направлено клопотання про усунення недоліків касаційної скарги з додатками (на виконання ухвали від 04.08.2025);

- ухвалою Верховного Суду від 04.09.2025 року касаційну скаргу було повернуто з мотивів неусунення недоліків у встановлений строк;

- з метою з`ясування обставин, адвокатка Білак Н. І. звернулась до служби кур`єрської доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин" щодо надсилання до суду документів, в результаті чого з`ясувалось, що відправлення було втрачено, а втрата сталася з вини кур`єрської служби внаслідок форс-мажорних обставин, що підтверджується наданою довідкою від 29.12.2025;

- після постановлення ухвали про повернення касаційної скарги скаржник без зволікань повторно реалізував право на касаційне оскарження та 07.09.2025, тобто фактично через три дні після повернення, повторно подав касаційну скаргу до Верховного Суду через службу кур`єрської доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин"; така поведінка свідчить про добросовісність скаржника та відсутність наміру затягувати судовий процес;

- подальший рух касаційної скарги та момент її фактичного надходження до Верховного Суду не перебували у сфері процесуального контролю скаржника, оскільки після направлення процесуального документа засобами кур`єрської доставки скаржник не має можливості впливати на строки фізичного транспортування та реєстрації кореспонденції судом; за таких обставин тривалість доставки не може розцінюватися, як недобросовісна процесуальна поведінка або зловживання правом;

- важливим є те, що первинна касаційна скарга була подана у межах установленого процесуального строку, а повторне звернення здійснено негайно після усунення об`єктивних перешкод, що повністю узгоджується з принципами доступу до правосуддя, справедливості та пропорційності;

- формальний пропуск строку на касаційне оскарження за таких обставин не може мати наслідком позбавлення позивача права на касаційний перегляд судового рішення, оскільки це призведе до непропорційного обмеження доступу до суду касаційної інстанції.

18. Верховний Суд розглянув зазначені аргументи скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції та виходить з наступного.

19. Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

20. Строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 28.05.2025 (повний текст якої складено 16.06.2025), встановлений у частині першій статті 288 ГПК України, закінчився 07.07.2025, касаційну скаргу подано 05.12.2025, тобто з пропуском строку більше 4-х місяців (152 дні).

21. За приписами частини другої статті 288 ГПК України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

22. Повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції позивач та його представниця адвокатка Білак Н. І. отримали 17.06.2025 о 22:14 в електронних кабінетах, що підтверджується довідками про доставку документа в кабінет Електронного суду, сформованих Верховним Судом 16.01.2026, тому перебіг двадцятиденного строку, визначеного частиною другою статті 288 ГПК України, з урахуванням абзацу другого частини шостої статті 242 ГПК України, закінчився 08.07.2025, тобто касаційну скаргу подано з пропуском і цього строку більше 4-х місяців (151 день).

23. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

24. Нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

25. Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України.

26. Усталеною є практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущений; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

27. Верховний Суд зауважує, що клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними, а також повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

28. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

29. Щодо доводів представниці скаржника, що 04.07.2025 скаржник у межах установленого законом строку надіслав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, тому право на касаційне оскарження було реалізовано своєчасно та добросовісно, а також важливим є те, що первинна касаційна скарга була подана у межах установленого процесуального строку, Суд зазначає, що процесуальним законодавством не передбачено, що у випадку повторного подання касаційної скарги учасник справи має безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

30. Згідно із пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

31. Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

32. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

33. Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

34. Касаційна скарга (вих. № 07/09/25 від 07.09.2025) подана адвокаткою скаржника Білак Н. І. надійшла до суду касаційної інстанції у "Скриню" 05.12.2025, тобто зі значним порушенням встановленого ГПК України строку на касаційне оскарження, зокрема, більше 6 місяців (192 дні) після винесення постанови суду апеляційної інстанції та більше 4-х місяців (151 день) після закінчення строку на касаційне оскарження (08.07.2025), встановленого частиною другою статті 288 ГПК України.

35. Верховний Суд звертає увагу, що представниця скаржника повторно звертаючись з касаційною скаргою, вимоги ухвали суду від 04.08.2025 про залишення вперше поданої касаційної скарги без руху не виконала, 05.12.2025 до Суду подала аналогічну касаційну скаргу без сплати судового збору та без уточнення підстав касаційного оскарження судового рішення, а також не зазначала поважних причин, які перешкоджали у визначений судом строк подати заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

36. Посилання представниці скаржника стосовно направлення 11.08.2025 адвокаткою Білак Н. І. через службу кур`єрської доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин" на адресу Верховного Суду клопотання про усунення недоліків касаційної скарги з додатками (на виконання ухвали від 04.08.2025) та наявність довідки кур`єрської служби доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин", датованої 29.12.2025 щодо втрати такого поштового відправлення, не може розцінюватися Судом як добросовісне ставлення до реалізації свого права на захист довірителя та до процесуальних строків, оскільки:

- адвокатка Білак Н. І., будучи обізнаною про встановлені ГПК України процесуальні строки, звернулась до служби кур`єрської доставки з метою з`ясування обставин щодо доставки відправлення лише після подання повторної касаційної скарги та отримання ухвали суду касаційної інстанції від 23.12.2025 про залишення повторно поданої касаційної скарги без руху;

- протягом 4-х місяців адвокатка Білак Н. І. не цікавилася доставкою до суду поданого нею поштового відправлення та рухом справи в цілому.

37. Водночас, Верховний Суд встановив, що повторно подана касаційна скарга, містить накладну № 6619 кур`єрської служби доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин", на якій міститься дата відправки до суду ніби 07.09.2025, при цьому до суду така касаційна скарга надійшла у "Скриню" лише 05.12.2025, що підтверджується відбитком штампу з датою реєстрації вхідного документа, тобто через 90 днів.

38. У клопотанні про поновлення строку представниця скаржника стверджує, що після постановлення ухвали про повернення касаційної скарги (04.09.2025) скаржник без зволікань повторно реалізував право на касаційне оскарження та 07.09.2025, тобто фактично через три дні після повернення, повторно подав касаційну скаргу до Верховного Суду, і така поведінка, на думку адвокатки, свідчить про добросовісність скаржника та відсутність наміру затягувати судовий процес. При цьому адвокатка зазначає, що подальший рух касаційної скарги та момент її фактичного надходження до Верховного Суду не перебували у сфері процесуального контролю скаржника, оскільки після направлення процесуального документа засобами кур`єрської доставки скаржник не має можливості впливати на строки фізичного транспортування та реєстрації кореспонденції судом; за таких обставин тривалість доставки не може розцінюватися як недобросовісна процесуальна поведінка або зловживання правом.

39. Натомість Суд відноситься до таких тверджень критично, оскільки представниця скаржника, отримавши ухвалу Верховного Суду від 23.12.2025 та ініціюючи звернення до кур`єрської служби доставки "Двадцять п`ять годин" щодо з`ясування питання про направлення 11.08.2025 до суду поштового відправлення, не ініціювала з`ясування питання у цій кур`єрській службі доставки стосовно причин такого тривалого надсилання (90 днів) до суду її касаційної скарги.

40. Правила надання послуг поштового зв`язку регулюються Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

41. Відповідно до пункту 2 Правил, відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці, яка безпосередньо або через уповноважену особу подає оператору поштового зв`язку для пересилання поштове відправлення, поштовий переказ.

42. Пунктом 2 Правил також визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

43. Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

44. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу II Положення у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

45. Згідно з пунктом 61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

46. Отже, в день приймання поштового відправлення працівник поштового зв`язку зобов`язаний проставити відбиток календарного штемпеля.

47. При цьому, на зазначеній накладній відсутній відбиток календарного штемпеля, що підтверджує дату відправлення кореспонденції, а фіскальний чек чи інший розрахунковий документ на оплату кур`єрської доставки, який би підтверджував надання послуг поштового зв`язку, як належний доказ дати направлення на адресу суду скаржником касаційної скарги, скаржник суду не надав.

48. Касаційна скарга, подана через кур`єрську службу доставки "Двадцять п`ять годин" була доставлена до суду через 90 днів, в той час, як нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4 (де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання).

49. Отже, надання накладної служби кур`єрської доставки без відповідного розрахункового документа не може вважатися належним доказом подання касаційної скарги у день, зазначений на відповідній накладній, а тому така накладна кур`єрської служби доставки "Двадцять п`ять годин" не може слугувати доказом своєчасного звернення скаржника до суду з касаційною скаргою на оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

50. Таких висновків дійшов Верховний Суд також у постановах від 02.10.2024 у справі № 1527/20068/12 та від 23.12.2025 у справі № 420/15308/24, а також в ухвалах від 21.12.2019 у справі № 910/6447/18, від 11.10.2024 у справі № 240/25404/23, від 16.12.2024 у справі № 916/5340/23, від 01.12.2025 у справі № 916/3405/24.

51. З аналізу судової практики встановлено, що Верховним Судом неодноразово вирішувались схожі клопотання, які були обґрунтовані втратою чи несвоєчасним виконанням замовлення саме кур`єрською службою ТОВ "Двадцять п`ять годин" і Cуд дійшов висновку, що така служба доставки може надавати послуги, пов`язані зі створенням для своїх клієнтів документів, підтверджуючих направлення поштових відправлень минулими датами, які насправді не направлялись (ухвали Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 522/9601/19, від 01.11.2021 та від 05.01.2022 у справі № 420/14069/20, 21.08.2023 у справі № 540/92/22, від 29.04.2024 у справі № 990/124/24, від 14.06.2024 у справі № 240/25404/23, від 11.12.2024 у справі № 420/10776/23).

52. Отже, у Cуду виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності наведених представницею позивача у клопотанні підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення.

53. Крім того, Суд зауважує, що ТОВ "Фермент Плюс" (скаржник), а також його представниця - адвокатка Білак Н. І. мають зареєстровані електронні кабінети в системі ЄСІКС, процесуальні документи від судів попередніх інстанцій та від суду касаційної інстанції отримували саме в електронному кабінеті, а тому мали можливість направити касаційну скаргу до Суду через підсистему "Електронний суд", натомість таким правом не скористалися.

54. Отже, Суд дійшов висновку, що представниця скаржника не навела достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

55. Обов`язок доведення наявності поважних причин відповідними доказами покладено на скаржника.

56. Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

57. Згідно з частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

58. Представниця скаржника належним чином не обґрунтувала підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, а також не надала доказів на підтвердження наявності особливих і непереборних обставин, що перешкоджали їй звернутися до суду із поданою касаційною скаргою раніше ніж 05.12.2025.

59. З огляду на зазначене та враховуючи тривалість пропущеного строку з ухвалення постанови суду апеляційної інстанції (більше 4-х місяців), обставини пропуску строку звернення до суду, які залежали виключно від волевиявлення представниці скаржника, відсутність обґрунтувань об`єктивної неможливості та непереборних обставин на подання касаційної скарги в межах строків передбачених ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

60. Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 292 ГПК України, якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

61. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 цього Кодексу, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

62. Враховуючи, що наведені підстави пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

63. У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження, подані клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги та про зупинення дії судових рішень, Судом не розглядаються.

Керуючись нормами статті 234, 235, пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 907/948/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко