ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" лютого 2026 р. Справа № 916/4974/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТРЕЙД 2020»

до Фізичної особи підприємця Мірошніченка Романа Євгеновича

про стягнення 11 865,48 гривень

установив:

11.12.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" у формі електронного документа до Господарського суду Одеської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТРЕЙД 2020» (ідентифікаційний код 43505142) (далі ТОВ «ДК ТРЕЙД 2020»/позивач) до Фізичної особи підприємця Мірошніченка Романа Євгеновича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення:

- 11865,48 грн, у т.ч.: 10000,00 грн основного боргу, 1554,25 грн пені, 160,00 грн інфляційних та 151,23 грн 3% річних;

- пені до моменту виконання рішення суду та визначення обов`язку органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нарахування пені на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду.

Вказані вимоги обґрунтовано обставинами порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором про постачання нафтопродуктів №536/1-В від 02.09.2024.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 16.12.2025 у справі №916/4974/25 матеріали позовної заяви «ДК ТРЕЙД 2020» в електронній формі передав для розгляду за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Господарський суд Київської області ухвалою від 20.01.2026 у справі №916/4974/25 позовну заяву ТОВ «ДК ТРЕЙД 2020» прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання.

04.02.2026 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли:

- відзив на позовну заяву разом з доданими до нього документами, зокрема найменованими відповідачем як «скріншоти системи GPS-моніторингу»;

- клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та надання відповідачу можливості продемонструвати у судовому засіданні електронні докази з системи GPS-моніторингу.

Вказані вище клопотання мотивовано тим, що відповідач вважає за необхідне взяти особисту участь у судовому засіданні та продемонструвати суду на електронному носії (ноутбуці) дані з системи GPS-моніторингу, зокрема інформацію щодо фактичного місця розташування автозаправних станцій, а також дати і часу здійснення заправок і фактично заправленого палива.

Вказане, за доводами відповідача, дозволить підтвердити, що додані до відзиву скріншоти є безпосередніми відображеннями первинних даних системи GPS-моніторингу та повністю відповідають наявній у цій системі інформації.

Приписами ч.ч. 3, 5 статті 96 ГПК України унормовано, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно з ч.ч. 1, 7 статті 82 ГПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.

Ураховуючи вказане вище і встановлені ГПК України порядок розподілу між сторонами обов`язків щодо доказування у межах здійснення судочинства та межі повноважень господарського суду щодо витребування доказів, оскільки витребування оригіналів доказів та їх огляд в судовому засіданні є правом, а не обов`язком суду, яким він користується за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого відповідачем клопотання про надання можливості продемонструвати у судовому засіданні електронні докази з системи GPS-моніторингу.

У розрізі зробленого висновку судом враховано, що наведені вище приписи ГПК України презюмують право суду витребувати оригінал електронного доказу у відповідної особи, яка надала паперову копію такого доказу, та лише у разі наявності сумнівів про відповідність поданої копії оригіналу.

Означених підстав для вчинення таких процесуальних дій судом не встановлено.

З огляду на вказане, зважаючи на відсутність у суду сумніву у відповідності доданих до відзиву паперових копій електронних доказів їх оригіналам, відповідне клопотання Фізичної особи підприємця Мірошніченка Романа Євгеновича задоволенню не підлягає.

Стосовно ж клопотання відповідача про призначення справи до розгляду у судовому засіданні слід зазначити таке.

Відповідно до частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Так, відповідач у власному клопотанні не навів обґрунтованих мотивів стосовно того, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, тоді як клопотання про надання можливості продемонструвати оригінали електронних доказів судом відхилено як необґрунтоване і безпідставне.

Ураховуючи вказане та те, що предметом позову у цій справі є вимога про стягнення 11 865,48 гривень, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відтак відмову у задоволенні означеного клопотання.

У розрізі зроблених висновків суд звертає увагу на те, що сторона має не просто порушити певне процесуальне питання перед судом, але і й обґрунтувати необхідність вчинення тієї чи іншої процесуальної дії у розумінні відповідної норми права.

Саме ж лише бажання особи отримати певний результат не є тією достатньою процесуальною поведінкою, за якої судом можуть бути вчинені ті чи інші процесуальні дії.

Керуючись ст. ст. 80, 81, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотань Фізичної особи підприємця Мірошніченка Романа Євгеновича про надання можливості продемонструвати у судовому засіданні електронні докази з системи GPS-моніторингу та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема