СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Харків Справа № 917/2162/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№21П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.12.2025 (повне судове рішення складено 26.12.2025, суддя І.Г. Кльопов) у справі №917/2162/25

за позовом Фермерського господарства "Еко-Край", с. Засулля, Лубенський район, Полтавська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини", село Піски, Миргородський район, Полтавська область,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Еко-Край" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини" про стягнення 2 546 447, 40грн заборгованості за договором купівлі-продажу № 29/09/22ЕК від 29.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.12.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.12.2025.

23.12.2025 до місцевого господарського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу №29/09/22ЕК від 29.09.2022, укладений між Фермерським господарством "Еко-Край" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.12.2025 у прийнятті заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - ОСОБА_1 відмовлено. Заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_1 та додані до неї документи повернуто заявникові.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.12.2025 судом встановлювався строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня отримання ухвали. Так, строк для подання відзиву на позов, враховуючи довідки про доставку електронних листів, встановлено до 22.12.2025. Позовну заяву ОСОБА_1 сформовано в системі "електронний суд" та зареєстровано Господарським судом Полтавської області - 23.12.2025. Тобто, з пропуском встановленого судом строку.

ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.12.2025 у справі №917/2162/25 про відмову у відкритті провадження у справі та ухвалити нове рішення, яким прийняти позовну заяву ОСОБА_1 - третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про визнання недійсним договору купівлі-продажу №29/09/22ЕК від 29.09.2022, укладений між Фермерським господарством "Еко-Край" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини".

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ним подано заяву із самостійними вимогами щодо предмета спору у визначений статтею 49 Господарського процесуального кодексу України строк до закінчення підготовчого провадження, тому у суду не було підстав для ухвалення рішення про відмову у відкритті провадження у справі з підстав вчинення процесуальної дії із закінченням призначеного судом строку.

Як зазначає апелянт, стаття 175 Господарського процесуального кодексу України містить виключний перелік підстав для ухвалення рішення про відмову у відкритті провадження у справі, серед яких вчинення процесуальної дії після закінчення призначеного судом строку відсутня.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026, для розгляду справи №917/2162/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Статтею 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.12.2025 у справі №917/2162/25. Встановлено учасникам справи строк до 04.02.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Постановлено розпочати розгляд справи з 04.02.2026 без повідомлення учасників справи.

03.02.2026 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Як зазначає відповідач, ОСОБА_1 був обізнаний з предметом позову і текстом ухвали суду від 03.12.2025, тобто, знав про встановлений судом строк для подання відзиву, і мав можливість подати позов із самостійними вимогами щодо предмета спору до 22.12.2025. Із закінченням встановленого ухвалою суду строку ОСОБА_1 втратив право на подання позову у справі.

Крім того, відповідач зазначає, що відсутність порушення оспорюваним договором корпоративних прав та інтересів ОСОБА_1 є самостійною підставою для відмови у позові. На момент розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 втратив статус учасника ТОВ "Фрукти Полтавщини". На думку відповідача, викладена у позовній заяві ОСОБА_1 вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу №29/09/22ЕК від 29.09.2022 не може бути визнана вимогою третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта та доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.12.2025 судом встановлювався строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня отримання ухвали.

Строк для подання відзиву на позов, враховуючи довідки про доставку електронних листів, встановлено до 22.12.2025

Позовну заяву ОСОБА_1 сформовано в системі "електронний суд" та зареєстровано Господарським судом Полтавської області 23.12.2025.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

За змістом частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 113 цього Кодексу строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За змістом статті 115 Господарського процесуального кодексу України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

У статті 116 цього Кодексу визначено початок і закінчення процесуальних строків. Так, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справу врегульованого нормами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 49 цього Кодексу треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 Господарського процесуального кодексу України. Таку позовну заяву необхідно подавати із додержанням загальних правил пред`явлення позову, і вона має відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Місцевим господарським судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.12.2025 встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня отримання ухвали. Так, строк для подання відзиву на позов, враховуючи довідки про доставку електронних листів, встановлено до 22.12.2025.

Позовну заяву Некрасова К.О. сформовано в системі "електронний суд" та зареєстровано Господарським судом Полтавської області - 23.12.2025.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Оскільки до позову третьої особи з самостійними вимогами застосовуються положення статті 180 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суд погоджується з судом першої інстанції, що така заява підлягає поверненню заявникові

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що ним подано заяву із самостійними вимогами щодо предмета спору у визначений статтею 49 Господарського процесуального кодексу України строк, оскільки дані доводи наведені без урахуванням частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Помилковими є посилання апелянта на положення статті 175 Господарського процесуального кодексу України, що містить перелік підстав для ухвалення рішення про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки у спірних правовідносинах суд повернув позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами відповідно до положень статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що у постанові від 18 серпня 2025 року у справі №916/2621/24 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду покликаючись, зокрема, на сталі висновки Верховного Суду, які відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.06.2019 у справі №916/542/18, наголосив про таке: "Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі. Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові. Верховний Суд неодноразово наголошував на відмінностях між поняттями "предмет спору" та "предмет позову". Зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає належним їй право на предмет спору чи його частину. Вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання самостійного позову. Тобто обов`язковою умовою спільного розгляду вимог позивача та третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору є єдиний предмет спору".

Як зазначалось судом, предметом спору за позовом Фермерського господарства "Еко-Край" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини" є стягнення 2 546 447, 40грн заборгованості за договором купівлі-продажу № 29/09/22ЕК від 29.09.2022.

Отже, позов ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу №29/09/22ЕК від 29.09.2022, укладений між Фермерським господарством "Еко-Край" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини", не спрямований на той самий предмет спору, що і позов Фермерського господарства "Еко-Край" чи його частину, а тому зазначене унеможливлює його спільний розгляд з первісним позовом у цій справі, що є підставою для його повернення згідно зі статтями 49, 180 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали суду, постановленої з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.12.2025 у справі №917/2162/25 без змін.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.12.2025 у справі №917/2162/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко