ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення зустрічної позовної заяви

09 лютого 2026 року м. Тернопільсправа № 921/728/25
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Боровець Я.Я.,

розглянувши зустрічну позовну заяву (вх.№62 від 02.02.2026)

за позовом Почаївської Свято Успенської Лаври, вул. Лаврська, 8, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область

до відповідача Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль

про визнання недійсним розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря при спалюванні природного газу котельнями Почаївської Свято-Успенської Лаври за період з 01.01.2021 по 30.09.2023, виконаний 04.07.2025 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Світланою Лужецькою.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Тернопільської області перебуває позовна заява керівника Кременецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до відповідача Почаївської Свято Успенської Лаври про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства у розмірі 511 943, 30 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025, для розгляду справи №921/728/25 визначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2025 відкрито провадження у справі №921/728/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.01.2026.

Також, ухвалою суду від 08.12.2025 залучено до участі у справі №921/728/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Почаївську міську раду.

02.02.2026 Почаївська Свято Успенська Лавра надіслала до суду зустрічну позовну заяву до відповідача Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про визнання недійсним розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря при спалюванні природного газу котельнями Почаївської Свято-Успенської лаври за період з 01.01.2021 по 30.09.2023, виконаний 04.07.2025 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Світланою Лужецькою.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.02.2026, для розгляду зустрічного позову у справі №921/728/25 визначено суддю Боровця Я.Я.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність повернення зустрічної позовної заяви з таких підстав.

Зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в господарський суд за місцем розгляду первісного позову (частина 14 статті 30 ГПК України).

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч.1). Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч.2). Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (ч.3). Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (ч.4).

Зустрічна позовна заява подана відповідачем в межах встановленого строку на подачу відзиву на позовну заяву.

Разом з цим, право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 зазначено, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:

- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;

- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні й ті самі докази;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;

- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.

Враховуючи викладене, зокрема і те, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись, суд відзначає, що у будь-якому випадку зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом лише тоді, коли обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним.

Зважаючи на положення частини другої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Конструкція частини другої статті 180 Господарського процесуального кодексу вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №910/18778/20, від 07.08.2023 у справі № 909/161/23.

Позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря при спалюванні природного газу котельнями Почаївської Свято-Успенської лаври за період з 01.01.2021 по 30.09.2023, виконаний 04.07.2025 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Світланою Лужецькою, на підставі лише статті 16 Цивільного кодексу України, тоді як вимоги за первісним позовом ґрунтуються на кримінальному провадженні №0000009 від 01.03.2023.

Крім того, суд відзначає, що розрахунок оспорений позивачем у зустрічному позові є внутрішнім документом контролюючого органу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, який лише фіксує розмір збитків (порушення) для подальшого пред"явлення претензії чи позову про відшкодування збитків, тобто є одним із основних доказів (разом з Актом перевірки, тощо), в розумінні вимог ст.ст. 73, 74, 76 ГПК України та є правовою підставою для цивільно-правової відповідальності. Сам по собі такий розрахунок є індивідуальним актом (документ індивідуальної дії, який фіксує грошовий еквівалент шкоди, завданої державі) застосування норм права.

Оскарження розрахунку розміру відшкодування шкоди / збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється шляхом подання заперечень, спростування доказів поданих позивачем, клопотань про призначення експертизи, якщо розрахунок є безпідставним, завищеним або доведення помилок у розрахунку чи не відповідає Методиці.

Так, заявник посилається на статтю 16 Цивільного кодексу України, якою встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких є визнання правочину недійсним.

Однак, розрахунок про відшкодування шкоди / збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря немає ознак правочину.

Отже, первісний і зустрічний позови не є взаємопов`язані і спільний їх розгляд не є доцільним, оскільки вони виникають з різних правовідносин. У зв`язку з чим задоволення зустрічного позову не виключить задоволення первісного позову ані повністю, ані частково, а подання такого зустрічного позову відповідачем за первісним позовом не має на меті довести саме відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

При поданні зустрічного позову позивач за первісним позовом стає відповідачем за зустрічним позовом, а відповідач займає процесуальне становище позивача. При цьому, пред`являючи зустрічний позов, відповідач завжди має переслідувати одночасно дві цілі: захистити своє порушене чи оспорене право та захиститися проти вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Відповідні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 200/22329/14-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.07.2025 у справі № 449/1010/22.

Матеріально-правові вимоги заявлені сторонами в первісному та зустрічному позовах спричинять необхідність дослідження та встановлення судом різних обставин і доказів, на які вони посилаються, а отже спільний розгляд зустрічного позову із первісним не сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору, тобто не може вважатись доцільним в розумінні частини другої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною шостою статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (стаття 2 Господарського процесуального кодексу України).

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (частина перша статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Також, суд враховує, що зустрічний позов не містить правових підстав вказаного позову, заявник посилається тільки на статтю 19 Конституції України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику, оскільки подана з порушенням вимог частини другої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що повернення зустрічного позову не є перешкодою в доступі до правосуддя або порушенням права на захист, оскільки відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з окремим позовом, в загальному порядку, не завдає істотної шкоди самому змісту права на захист та не створює прийняття процесуальних рішень, наслідком яких є неможливість реалізувати доступ до правосуддя у встановленому процесуальним законодавством порядку.

Оскільки подана зустрічна позовна заява у паперовому вигляді до суду не подавалась, а сформована в системі "Електронний суд", суд обмежується лише процесуальним рішенням про її повернення.

Керуючись ст.ст. 30, 173, 180, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути зустрічну позовну заяву заявнику - Почаївській Свято Успенській Лаврі.

2. Роз`яснити заявнику, що оскільки зустрічна позовна заява з додатками надійшла до суду в електронному вигляді в системі "Електронний суд", суд не здійснює повернення документів в паперовому вигляді.

3. Ухвалу надіслати заявнику до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання "10" лютого 2026 року (з врахуванням, що суддя Боровець Я.Я. у період з 05.02.2026 по 06.02.2026 перебував у відрядженні) та може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.ст.255, 256 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець