ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" лютого 2026 р. Справа № 924/232/22 (924/1354/20)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., в залі судового засідання № 305 розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький

до:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" м. Хмельницький

2. ОСОБА_1 с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області

3. ОСОБА_2 м. Хмельницький

4. ОСОБА_3 м. Хмельницький

5. ОСОБА_4 с. Стуфчинці Хмельницького району Хмельницької області

6. ОСОБА_5 м. Львів, смт. Брюховичі

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватного акціонерного товариства "Холод"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 : ОСОБА_10 , м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 : ОСОБА_11 , м. Київ

про визнання недійсним договорів та витребування майна

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_12 - за ордером;

третьої особи ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 : Ярош В.Ю. - за ордером;

інших учасників процесу: не з`явилися.

У судовому засіданні 10.02.2026р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/1354/20 від 13.05.2021, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021, відмовлено у позові ПАТ "Проскурів" до ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договору №БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року, договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25 березня 2019 року, №БВ-4873/4871 від 25 березня 2019 року та №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року, застосування наслідків недійсності до договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №924/1354/20 від 31.05.2022 скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 у справі № 924/1354/20 та справу передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату суду №12/22 від 08.07.2022, на підставі п.4.2.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, призначено повторний авторозподіл судової справи № 924/1354/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.07.2022, справу № 924/1354/20 передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

Ухвалою суду від 04.08.2022 було задоволено самовідвід судді Кочергіної В.О. від розгляду справи № 924/1354/20. Цією ж ухвалою справу № 924/1354/20 передано уповноваженому працівнику Господарського суду Хмельницької області для вирішення питання про автоматизований розподіл справи відповідно до п.8.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.08.2022 справу № 924/232/22 (924/1354/20) передано для розгляду судді Кочергіній В.О. (в межах розгляду справи № 924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів").

Згідно з ухвалою від 05.08.2022 справу № 924/232/22 (924/1354/20) прийнято до розгляду суддею Кочергіною В.О. та відкрито провадження у справі.

На підставі ухвали суду від 05.09.2022 було роз`єднано позовні вимоги у справі № 924/232/22 (924/1354/20), виділивши у самостійне провадження позовні вимоги ПАТ "Проскурів" до ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 від 25.03.2019, застосування наслідків недійсності з наступним присвоєнням єдиного унікального номера в межах справи № 924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів".

Відповідно до ухвали суду від 05.10.2022, зокрема залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 ОСОБА_6 , залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , прийнято заяву позивача (вх.№05-06/645/22 від 05.10.2022) про зміну предмета позову.

Ухвалою суду від 02.11.2022 прийнято заяву ОСОБА_6 про вступ у справу № 924/232/22 (924/1354/20) в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, виключивши зі складу третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача 1, до спільного розгляду з позовом ПАТ "Проскурів"; вимоги за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 об`єднано в одне провадження з позовом ПАТ "Проскурів".

Згідно з ухвалою від 03.11.2022, зокрема залишено без розгляду позовні вимоги ПАТ "Проскурів" до ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест"; ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_10 в частині застосування наслідків недійсності правочинів №БВ-4872/4871 від 25.03.2019 та №БВ-4873/4871 від 25.03.2019.

Згідно з ухвалою від 13.06.2023 суд роз`єднав позовні вимоги ПАТ "Проскурів" до 1. ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про визнання недійсними договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25.03.2019; №БВ-4873/4871 від 25.03.2019, витребування у ОСОБА_11 простих іменних акцій ПрАТ "Холод" у кількості 38649 штук, витребування у ОСОБА_10 простих іменних акцій ПрАТ "Холод" у кількості 28165 штук та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 до ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" про визнання недійсним договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019 у справі № 924/232/22 (924/1354/20) в межах справи № 924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів", виділивши позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 у самостійне провадження з наступним присвоєнням єдиного унікального номера.

Відповідно до ухвали суду від 27.06.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_7 .

Ухвалою від 26.07.2023 замінено відповідача 4 у справі № 924/232/22 (№ 924/1354/20) ОСОБА_11 належними відповідачами ОСОБА_7 , виключивши його зі складу третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, та ОСОБА_3 . Замінено відповідача 5 у справі № 924/232/22 (№ 924/1354/20) ОСОБА_10 належними відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Прийнято заяву представника позивача (вх.№05-08/762/23 від 05.07.2023) про зміну предмета позову.

На підставі ухвали від 21.08.2023 було роз`єднано у справі № 924/232/22 (924/1354/20) позовні вимоги ПАТ "Проскурів" до ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25.03.2019, №БВ-4873/4871 від 25.03.2019; витребування у ОСОБА_3 простих іменних акцій ПрАТ "Холод" у кількості 19325 штук; витребування у ОСОБА_4 простих іменних акцій ПрАТ "Холод" у кількості 14082 штук; витребування у ОСОБА_5 простих іменних акцій ПрАТ "Холод" у кількості 14 083штук. Виділено у самостійне провадження, з наступним присвоєнням єдиного унікального номера в межах справи №924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів" позовні вимоги ПАТ "Проскурів" до ОСОБА_7 про витребування простих іменних акцій ПрАТ "Холод" у кількості 19324 штук.

Відповідно до ухвали суду від 03.06.2024 (суддя Субботіна Л.О.), серед іншого, було відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" та введено процедуру розпорядження майном боржника ПАТ "Проскурів" строком на 170 календарних днів.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.08.2024 справу № 924/232/22 (924/1354/20) передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Відповідно до ухвали від 19.08.2024 справу № 924/232/22 (924/1354/20) прийнято до свого провадження суддею Субботіною Л.О. та призначено її до судового розгляду.

Згідно з ухвалою від 10.01.2025 суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та встановив їм строк для подання пояснень.

Відповідно до ухвали від 22.01.2025 суд, зокрема, залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство "Холод".

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2025 у справі № 924/232/22 (924/1354/20) у позові відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі 924/232/22 (924/1354/20) рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2025 у справі № 924/232/22 (924/1354/20) скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 924/1354/20 від 29.10.2025 постановлено, зокрема: рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі № 924/232/22 (924/1354/20) скасувати; справу № 924/232/22 (924/1354/20) направити на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025р. справу передано на розгляд судді Заверусі С.В.

01.12.2025р. ухвалою Господарського суду Хмельницької області постановлено прийняти справу до свого провадження, справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 27.01.2026р. постановлено, зокрема: у задоволенні клопотань позивача від 15.12.2025р. та від 12.01.2026р. про витребування доказів відмовити; у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 від 26.01.2026р. щодо продовження (поновлення) строку на подання доказів відмовити; залучити до участі у справі ОСОБА_10 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; залучити до участі у справі ОСОБА_11 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 ; закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

17.12.2020 Публічне акціонерне товариство "Проскурів" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , в якому просило, з врахуванням усунутих недоліків позовної заяви, визнати недійсним договір № БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019, визнати недійсними договори купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25.03.2019, №БВ-4873/4871 від 25.03.2019, №БВ-4874/4871 від 25.03.2019, застосувати наслідки недійсності до вищевказаних договорів купівлі-продажу цінних паперів такі як списання переказу з рахунків у цінних паперах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , відкритих у депозитарній установі ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", та зарахування цінних паперів на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" на ім`я ПАТ "Проскурів".

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що 14 березня 2019 року наглядова рада позивача прийняла рішення щодо продажу 44,61 % акцій ПрАТ "Холод" фізичним та юридичним особам, що підтверджується протоколом № 3. 22 березня 2019 року між ПАТ "Проскурів" в особі в.о. генерального директора ОСОБА_9 та ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" укладено договір № БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів. На підставі зазначеного договору ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" уклало договори купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25.03.2019, №БВ-4873/4871 від 25.03.2019, №БВ-4874/4871 від 25.03.2019, а також були підписані акти приймання-передачі цінних паперів. Позивач вказував, що відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" та положень Статуту, наглядова рада ПАТ "Проскурів" не уповноважена приймати рішення щодо продажу 44,61 % акцій ПрАТ "Холод". Крім того, рішення від 14.03.2019 прийнято неправомочним складом наглядової ради ПАТ "Проскурів", що було встановлено у рішенні Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/884/19 від 24.02.2020, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020. Вказаним рішенням визнано недійсним рішення про призначення ОСОБА_9 тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів". Тому позивач стверджував, що договір № БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019 укладений та підписаний з боку комітента особою, яка не мала на це повноважень, що є підставою для визнання договору недійсним відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України. З приводу визнання недійсними договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019, позивач зазначав, що ці договори укладені з ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", яке діяло на підставі договору комісії на купівлю-продаж цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019, тому відповідно до приписів ст.ст. 92, 203, 207, 208, 215 ЦК України є недійсними з моменту їх вчинення. Також зауважував, що відповідно до п. 8.115.9 Статуту дирекція ПАТ "Проскурів" приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, складає 10 % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності. Отже, передумовою укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 мало бути надання згоди дирекцією ПАТ "Проскурів" шляхом прийняття відповідного рішення. Однак такі рішення не приймались, що свідчить про вчинення вищевказаних договорів за відсутності погодження та/або попереднього затвердження дирекцією та є підставою для визнання їх недійсними. Крім того, вказані правочини не були в подальшому схвалені ПАТ "Проскурів". Зважаючи на викладені обставини, позивач вважав, що відповідно до ст. 216 ЦК України кожна із сторін оспорюваних правочинів зобов`язана повернути цінні папери придбані за такими договорами, що призведе до відновлення порушених корпоративних прав ПАТ "Проскурів".

У поданому відзиві від 09.02.2021 ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову. Вказував, що акції трьох відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 складають розмір лише 26,2699 % від усіх акцій товариства вартістю 25408,20 грн, а тому сумарна вартість активів товариства, що склалась із сум оспорюваних трьох правочинів, становить 0,08452214 % від вартості усіх активів. Звертав увагу, що не можуть вважатися преюдиційними обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2019 у справі № 924/884/19, оскільки таким судовим рішенням визнано недійсними зовсім інші два рішення наглядової ради від 03.12.2018 та 11.07.2019. Рішення ж наглядової ради від 14.03.2019 є чинним. Зазначав, що факт відсутності повноважень у ОСОБА_9 був встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили 04.11.2020, тому такий факт може стосуватись і може бути підставою визнання недійсними лише договорів, укладених після вступу у чинність такого рішення. Також зауважив, що за наслідками оспорюваних правочинів ПАТ "Проскурів" отримало кошти і не повернуло, продовжувало брати участь у загальних зборах акціонерів меншою кількістю голосів внаслідок відчуження акцій, що свідчить про схвалення правочину відповідно до ст. 241 ЦК України.

Позивач у відповіді на відзив ОСОБА_2 від 19.02.2021 зазначив, що у зв`язку з прийняттям рішення наглядової ради від 14.03.2019, на підставі договору комісії на купівлю-продаж цінних паперів № БК-4871 від 22.03.2019 відчужено 44,61 % акцій, належних позивачу, шляхом укладення п`яти договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019, три з яких (щодо продажу 26,26 % акцій) є предметом розгляду у даній справі. Укладені інші договори, що становлять 18,35 % акцій належних ПАТ "Проскурів", не є предметом розгляду цієї справи. Отже, ОСОБА_1 придбано акції ПрАТ "Холод" на підставі договору комісії на купівлю-продаж цінних паперів № БК-4871 від 22.03.2019. Вказував, що спірні договори укладені відповідно до рішення наглядової ради товариства від 14.03.2019 без згоди дирекції ПАТ "Проскурів". Так, питання вчинення правочинів на суму, що становить до 10 % вартості активів товариства, є виключною компетенцією дирекції, яка не приймала рішень, не вчиняла дій щодо надання згоди на укладення спірних договорів купівлі-продажу цінних паперів та не здійснювала їх подальшого схвалення. Стверджує, що рішення про призначення ОСОБА_9 тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" є недійсним, що встановлено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2019 у справі № 924/884/19. В силу приписів ст. 236 ЦК України воно є недійсним з моменту його вчинення.

ОСОБА_2 у додаткових поясненнях від 08.03.2021 вказував, що рішенням загальних зборів акціонерів затверджено повноваження ОСОБА_13 , ОСОБА_14 як членів дирекції та ОСОБА_15 як генерального директора. З того часу ні окремо члени дирекції, ні дирекція у повному складі не переобиралися. Тому повноваження завершилися у 2017 році із спливом 5-ти років з дати обрання, а її первісний склад на дату укладення спірних правочинів є нелегітимним і неповноважним. Зазначав, що враховуючи закладений у п.п. 8.99, 8.100 Статуту ПАТ "Проскурів" принцип підпорядкованості та підзвітності, оспорювані правочини були погоджені вищим контролюючим органом товариства наглядовою радою, рішення якої від 14.03.2019 дирекція та генеральний директор зобов`язані виконувати. Тому відсутні підстави стверджувати про невідповідність таких правочинів вимогам чинного законодавства, у зв`язку із їх укладенням з перевищенням повноважень. Звертав увагу, що схвалення оспорюваних правочинів підтверджується також тим, що ініціатором позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Холод" 24.02.2020 виступив акціонер ПАТ "Проскурів", зазначивши про наявність у нього лише 24,899 % акцій (без акцій, відчужених за оспорюваними правочинами).

Позивач у додаткових поясненнях від 22.03.2021 та від 07.05.2021, зокрема зазначив, що загальні збори акціонерів ПАТ "Проскурів" в період 2016-2018 років не проводилися, рішення, передбачені п. п. 17, 18 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства", не приймалися, а діючи в межах матеріальних норм Закону України "Про акціонерні товариства" (ст. 53), повноваження членів наглядової ради ПАТ "Проскурів" станом на 14.03.2019 припинились, крім повноважень з підготовки, скликання та проведення загальних зборів. З огляду на зазначене, рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 14.03.2019 про продаж акцій ПрАТ "Холод" прийнято неправомочним складом наглядової ради. При цьому позивач звертав увагу на необхідність надання оцінки правомірності вказаного рішення наглядової ради при вирішенні даної справи. Посилаючись на умови Положення про дирекцію ПАТ "Проскурів" та проведення позачергових загальних зборів акціонерів 28.11.2019, стверджував, що обраний склад дирекції здійснював свої повноваження до 28.11.2019. Також зазначав, що скликання та проведення позивачем позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод" не може свідчити про схвалення оспорюваних правочинів з огляду на наявність такого права у позивача відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про акціонерні товариства".

05.07.2023 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову. Вказує, що ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули спірні акції в осіб, які не мали права їх відчужувати, та є останніми їх набувачами, а тому позивач вважає за необхідне звернутись до відповідачів з позовом про витребування спірних акцій з чужого незаконного володіння. Просить прийняти заяву про зміну предмету позову та приєднати її до матеріалів справи № 924/232/22 (924/1354/20). Замінити у справі № 924/232/22 (924/1354/20) відповідача ОСОБА_11 на належних відповідачів: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ); ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 ); замінити у справі № 924/232/22 (924/1354/20) відповідача ОСОБА_10 на належних відповідачів: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_3 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , код РНОКПП НОМЕР_4 ). Змінити предмет позову шляхом пред`явлення цих вимог іншим відповідачам в межах спірних правовідносин, а саме:

1) Позовну вимогу щодо витребування у ОСОБА_11 простих іменних акцій ПрАТ Холод у кількості 38649 штук, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_5 у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери, набуті ним за договором договір купівлі-продажу цінних паперів № БН-210920-01 від 20.09.2021 пред`явити іншим відповідачам - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та викласти в наступній редакції:

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 прості іменні акції ПрАТ Холод у кількості 19324 штук, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_6 у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери, шляхом списання переказу з рахунку № НОМЕР_7 у цінних паперах ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ), відкритого у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери (вул. Манастирського, 2 а, м. Львів, Україна, 79066, ) та зарахування цінних паперів у кількості 19324 штук у бездокументарній формі існування (код за ЄДРПОУ емітента ПрАТ Холод 01553830, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, номінальна вартість одного цінного папера 0,25) на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ Фондова компанія "Центр-Інвест" (вул. Володимирська, 109, м. Хмельницький, 29013, ) на ім`я Публічне акціонерне товариства Проскурів (вул. Володимира Глушенкова, 11, м. Хмельницький, 29008, );

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 прості іменні акції ПрАТ Холод у кількості 19325 штук, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_8 у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери, шляхом списання переказу з рахунку № НОМЕР_9 у цінних паперах ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 ), відкритого у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери (вул. Манастирського, 2 а, м. Львів, Україна, 79066, ) та зарахування цінних паперів у кількості 19325 штук у бездокументарній формі існування (код за ЄДРПОУ емітента ПрАТ Холод 01553830, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, номінальна вартість одного цінного папера 0,25) на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ Фондова компанія "Центр-Інвест" (вул. Володимирська, 109, м. Хмельницький, 29013, ) на ім`я Публічне акціонерне товариства Проскурів (вул. Володимира Глушенкова, 11, м. Хмельницький, 29008, );

2) Позовну вимогу щодо витребування у ОСОБА_10 простих іменних акцій ПрАТ Холод у кількості 28165 штук, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_10 , набуті ним за договором купівлі-продажу цінних паперів № БН-210920-02 від 20.09.2021 пред`явити іншим відповідачам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та викласти в наступній редакції:

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 прості іменні акції ПрАТ Холод у кількості 14082 штук, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_11 у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери, шляхом списання переказу з рахунку № НОМЕР_12 у цінних паперах ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_3 ), відкритого у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери (вул. Манастирського, 2 а, м. Львів, Україна, 79066, ) та зарахування цінних паперів у кількості 14082 штук у бездокументарній формі існування (код за ЄДРПОУ емітента ПрАТ Холод 01553830, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, номінальна вартість одного цінного папера 0,25) на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ Фондова компанія "Центр-Інвест" (вул. Володимирська, 109, м. Хмельницький, 29013, ) на ім`я Публічне акціонерне товариства Проскурів (вул. Володимира Глушенкова, 11, м. Хмельницький, 29008, );

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 прості іменні акції ПрАТ Холод у кількості 14083 штук, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_13 у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери, шляхом списання переказу з рахунку № НОМЕР_13 у цінних паперах ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , код РНОКПП НОМЕР_4 ), відкритого у депозитарній установі ТОВ Підприємство Росан-Цінні папери (вул. Манастирського, 2 а, м. Львів, Україна, 79066, ) та зарахування цінних паперів у кількості 14083 штук у бездокументарній формі існування (код за ЄДРПОУ емітента ПрАТ Холод 01553830, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA, номінальна вартість одного цінного папера 0,25) на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ Фондова компанія "Центр-Інвест" (вул. Володимирська, 109, м. Хмельницький, 29013, ) на ім`я Публічне акціонерне товариства Проскурів (вул. Володимира Глушенкова, 11, м. Хмельницький, 29008, ).

У додаткових письмових поясненнях представник позивача вказував, що протоколом загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" № 5 від 19.10.2012 було обрано голову наглядової ради ОСОБА_2 та членів ради строком на 5 років. В правовому полі дії норми ч. 1 ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції з 01.05.2016 по 06.02.2018), які є імперативними, новий склад наглядової ради ПАТ "Проскурів", мав би бути обраний не пізніше 30 квітня 2016 року, а якщо діяти в площині дії пункту 8.57 Статуту, термін обрання наглядової ради - п`ять років (з 19 жовтня 2012 року), то новий склад наглядової ради, мав би бути обраний не пізніше 30 квітня 2018 року. В той же час, загальні збори акціонерів ПАТ "Проскурів" в період 2016-2018 роках не проводилися, та відповідно, рішення, передбачені п.п. 17 та 18 ч.2 ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства" не приймалися. Отже, повноваження членів наглядової ради ПАТ "Проскурів" припинились, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення загальних зборів. Позивач звертає увагу, що ОСОБА_9 не мав повноважень виконувати обов`язки тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" і відповідно укладати будь-які правочини від імені товариства, що підтверджується рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/884/19 від 24.02.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020. На думку позивача, наглядова рада товариства повинна була знати про закінчення терміну своїх повноважень, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення загальних зборів, та не мала права приймати рішення про відчуження цінних паперів. Також ОСОБА_9 , як т.в.о. генерального директора, повинен був знати, що рішення прийняті наглядовою радою, є незаконними, в тому числі рішення стосовно його призначення як т.в.о. генерального директора та рішення стосовно продажу акцій ПрАТ "Холод". Вищезазначені обставини, як стверджує позивач, свідчать про недобросовісність дій наглядової ради та т.в.о генерального директора ОСОБА_9 , які відповідно до Статуту ПАТ "Проскурів" виступали від його імені при укладенні оспорюваних договорів, та які діяли з перевищенням своїх повноважень. Також позивач просить застосувати преюдицію, встановлену у рішенні Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/884/19 від 24.02.2020. Щодо висновку Верховного Суду про необхідність оцінки можливості контрагента ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" бути обізнаним про відповідні обмеження повноважень, позивач зазначає, що ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" надає послуги ПАТ "Проскурів" щодо зберігання та обліку цінних паперів і обізнана із положеннями Закону України "Про акціонерні товариства", що встановлює строки та повноваження наглядової ради, щодо обрання виконавчого органу товариства та надання згоди на вчинення правочинів. Позивач звертає увагу, що при укладанні оспорюваного договору ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" мала можливість ознайомитися з положеннями Стаатуту ПАТ "Проскурів" та проявивши розумну обачність та обережність, могло дізнатися про обставини, які свідчать про відсутність у наглядової рад ПАТ "Проскурів" повноважень на прийняття рішення щодо призначення ОСОБА_9 тимчасово виконуючого обов`язки директора ПАТ "Проскурів", у зв`язку із закінченням строку повноважень наглядової ради товариства згідно ст. 53 Закону України "Про акціонері товариства". Таким чином, ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" під час укладення договору № БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів діяло нерозумно, зокрема повинно було перевірити наявність або відсутність у наглядової ради ПАТ "Проскурів" повноважень на прийняття рішення щодо вчинення правочинів. Щодо висновку Верховного Суду про необхідність встановлення обставин добросовісності поведінки третіх осіб (покупців), позивач вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були обізнані про обмежені повноважень представника ПАТ "Проскурів" ОСОБА_9 та наглядової ради ПАТ "Проскурів", а тому діяли недобросовісно. Так, позивач зауважує, що відповідно до протоколу № 5 загальних зборів ПАТ "Проскурів" від 19.10.2012 затверджені повноваження ОСОБА_2 як голови наглядової ради ПАТ "Проскурів", рішення наглядової ради від 14.03.2019 щодо продажу 44,61 % акцій ПрАТ "Холод" фізичним та юридичним особам, яке оформлене протоколом № 3, було прийнято в присутності ОСОБА_2 . Також ОСОБА_2 є акціонером ПАТ "Проскурів", а саме власником простих бездокументарних іменних акцій у кількості 11209 шт. З огляду на вищезазначене, позивач вважає, що ОСОБА_2 як голова наглядової ради та акціонер ПАТ "Проскурів" був обізнаний про те, що повноваження членів наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, станом на 14.03.2019 були припинені в силу ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства". Стосовно ОСОБА_1 позивач зазначає, що рішенням наглядової ради, оформленим протоколом № 2 засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 10.10.2018, було обрано корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" Шеремету Л.П. безстроково. На підставі вказаного протоколу видано наказ № 3-к від 07.02.2019 про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів". Отже, ОСОБА_1 як корпоративний секретар володіла інформацією, в тому числі обставинами щодо відсутності повноважень у наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства. Зазначені обставини свідчать про недобросовісність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дії яких були спрямовані на відчуження на свою користь акцій ПрАТ "Холод" всупереч законодавству та Статуту ПАТ "Проскурів". Тому позивач вважає, що він довів належними та достовірними доказами нерозумність та недобросовісність третіх осіб під час придбання ними акцій ПрАТ "Холод". Щодо висновку Верховного Суду про необхідність встановлення обставин схвалення оспорюваних правочинів ПАТ "Проскурів", зазначає, що на момент скликання позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод" у власності ПАТ "Проскурів" було лише 24,899 % акцій ПрАТ "Холод". Вказана кількість акцій в силу п. 4 ч. 1 :ст. 47 Закону України "Про акціонерні товариства", дозволяла акціонеру ПАТ "Проскурів" скликати позачергові загальні збори ПрАТ "Холод". Позивач звертає увагу, що ПАТ "Проскурів" не міг самостійно визначити інший відсоток належної йому кількості акцій, ніж та кількість, яка зафіксована на депозитарному рахунку в депозитарній установі. Також позивач зазначає, що розпорядження ПАТ "Проскурів" на списання цінних паперів від 29.03.2019 № 254334 та № 25428 були підписані тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ОСОБА_9 , який і підписував оспорювані позивачем договори за відсутності у нього належних повноважень. Тому не можна вважати схваленими ПАТ "Прокурів" правочини щодо купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2022, оскільки дані договори і відповідні розпорядження на виконання облікової операції та акти прийому-передачі цінних паперів на виконання зобов`язань підписано ОСОБА_9 , чиї повноваження оспорюються позивачем.

Відповідач 1 ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" у надісланих до суду поясненнях від 05.02.2025 вказує, що ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" здійснює професійну діяльність на ринку цінних паперів відповідно до ліцензії НКЦПФР на здійснення професійної діяльності на ринках капіталу з торгівлі фінансовими інструментами. 22 березня 2019 року між ПАТ "Проскурів" в особі в.о. генерального директора ОСОБА_9 та ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" в особі директора ОСОБА_16 укладено договір № БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів. При укладенні оспорюваного договору № БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019, ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" було надано належним чином засвідчену копію Статуту ПАТ "Проскурів" від 19.10.2012, протоколу № 5 загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" від 19.10.2012, копію протоколу № 3 наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 14.03.2019, протокол позачергового засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018. З огляду на вищевикладене, відповідач 1 при розгляді справи № 924/232/22 (924/1354/20) покладається на розсуд суду.

ОСОБА_1 у заяві від 11.05.2021 зазначила про заперечення проти позову, приєднання до усіх заяв та заперечень у справі, що були зроблені ОСОБА_2 , та просила у позові відмовити.

Представник відповідача 3 ОСОБА_2 у відзиві на позов, з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 31.05.2022, просить під час нового розгляду справи взяти до уваги наступні обставини. Вказує, що в силу ст.ст. 13 та 14 ГПК України суд під час нового розгляду не має права брати і досліджувати ті докази та нові обставини, які не були предметом попередніх судових розглядів, в т.ч і Верховним Судом, який переглядав судовірішення лише на підставі первинно наявних у; справі доказів, обставин і підстав, які були предметом первісних позовних вимог, звісно за виключенням тих обставин, які сталися після постановлення судом першої інстанції скасованого судового рішення (ч. 1 ст. 14 та ч. 4 ст. 46). Щодо позовних вимог до відповідача ТОВ "ФК "Центр-Інвест", то зауважує, що враховуючи зазначені вище доводи у п. 1 спростувань позовних вимог та застосування ст.ст. 92 і 241 ЦК України в частині добросовісності, то в матеріалах справи відсутні докази того, що під час укладення спірного правочину 22.03.2019 керівник депозитарної установи міг чи мав можливість довідатися про те, що керівник позивача не міг бути призначеним на посаду керівника за рішенням наглядової ради, повноваження якої припинено, через відсутність у нього відомостей про дату обрання такої наглядової ради, що дало б можливість вирахувати часові рамки втрати повноважень наглядової ради в силу ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства" і відсутнього на час укладання спірного правочину рішення суду про визнання недійсним рішення наглядової ради про його призначення. Також зазначає, що згідно відомостей з Державного реєстру юридичних осіб, станом на 22.03.2019 ОСОБА_9 був зазначений як керівник товариства з 03.12.2018, інформації про наявність обмежень повноважень в.о. генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_9 не було, а рішення судом про недійсність рішення наглядової ради про його призначення було постановлене лише 24.02.2020 у справі №924/884/20. Тому оскільки підстав через відсутність обставин недобросовісності (у будь-якої із сторін спірного правочину 22.03.2019) немає, то й немає підстав для визнання недійсними наслідкових договорів про купівлю-продаж акцій, укладених депозитарною установою з первинними відповідачами ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Звертає увагу, що існування обставин недобросовісності може мати лише місце стосовного одного договору з ОСОБА_2 , який був членом наглядової ради (її головою) під час прийняття не оспорюваного у цій справі рішення від 14.03.2019, яке стало підставою для відчуження спірних акцій в статутному капіталі ПрАТ "Холод". Проте, якби і навіть припустити про обґрунтованість позовних вимог без оскарження самого рішення наглядової ради про згоду на відчуження акцій, то якщо припинилися повноваження наглядової ради через 5-ть років після обрання її складу, то" тим більше припинилися повноваження дирекції товариства, які в силу п. 5.1 Положення про Дирекцію, затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" № 5 від 19.10.2012, припинилися у 2017 році. Тому такими, що припинили свої повноваження на дати укладення оспорюваних правочинів є не лише члени наглядової ради, а і члени дирекції, які за обставинами та підставами позову мали давати згоду на вчинення таких правочинів. Якщо ж відсутні повноваження у обох виконавчих органів товариства на погодження значних правочинів, то відповідно не можна брати до уваги та досліджувати можливі обставини недобросовісності під час укладання договору з одним із відповідачів - ОСОБА_2 . Зауважує, що від добросовісного набувача не можна витребувати майно (акції) в силу п.п. 1-3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якими за будь-яких обставин є усі первинні відповідачі - фізичні особи ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (безсумнівно) та ОСОБА_2 (у разі встановлення обставин нечинності рішення наглядової ради від 14.03.2019, де він був її членом та присутнім). Безсумнівним у спірних правовідносинах є факт, що укладання договорів обслуговування акцій з депозитарною установою з метою відчуження нею в подальшому акцій та відповідно подальше укладання угод купівлі-продажі акцій з фізичними особами (відповідачами) здійснювалося щонайменше з "дефектом" волі ПАТ "Проскурів". Зауважує, що навіть якщо і вважати, що у матеріалах справи відсутні докази оплати усіма відповідачами за спірними договорами купівлі-продажі акцій, беручи до уваги істотні умови таких договорів про необхідність оплати, враховуючи інші, численні правові висновки Верховного Суду, у продавця акцій може бути ефективним способом захисту в силу ст. 5 ГПК України, лише позовна вимога про стягнення коштів, що складають договірну вартість акцій. Тому просив у позові відмовити.

Ініціюючий кредитор у справі про банкрутство ПАТ "Проскурів" фізична особа-підприємець Крищук М.В. у поданій письмовій позиції вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вказує, що ТОВ "ФК "Центр-Інвест" було достеменно відомо про відсутність повноважень т.в.о. генерального директора ОСОБА_9 на укладення спірного договору на комісійне обслуговування, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є недобросовісними набувачами акцій ПрАТ "Холод". Також звертає увагу на відсутність у матеріалах справи доказів погодження ПАТ "Проскурів" оспорюваних правочинів.

Крім того, з урахуванням висновків, наведених у постанові Верховного Суду у даній справі від 29.10.2025, учасниками справи додатково зазначено таке.

Зокрема, позивачем вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були обізнані про обмеження повноважень представника ПАТ «Проскурів» Літвіна О.Ю. та наглядової ради ПАТ «Проскурів», а тому діяли недобросовісно. ОСОБА_2 як голова наглядової ради та акціонер ПАТ «Проскурів» повинен був знати про те, що повноваження членів наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, станом на 03.12.2018 та на 14.03.2019 були припинені в силу ст. 53 Закону України «Про акціонерні товариства», а відповідні рішення наглядової ради прийняті з перевищенням повноважень. З огляду на компетенцію корпоративного секретаря, останній у своїй діяльності керується в тому числі статутом ПАТ «Проскурів», що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 із положеннями статуту щодо компетенції дирекції та наглядової ради. ОСОБА_1 , проявивши розумну обачність та добросовісність, не могла не знати, що договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25.03.2019 укладається із нею за відсутності рішення дирекції чи іншого органу. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на спірні акції, однак, таку ухвалу було неможливо виконати, оскільки такі акції були відчужені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Окремо звертається увага, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , проявивши розумну обачність та добросовісність, перед укладанням договору купівлі-продажу акцій могли і повинні були дізнатися про те, що тривають судові спори щодо акцій ПрАТ «Холод». При укладанні договору № БВ-210920-01 від 20.09.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 та договору № БВ-210920-02 від 20.09.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 діяли в особі представника ОСОБА_3 , який є акціонером ПАТ «Проскурів» та сином ОСОБА_2 , що свідчить про недобросовісність поведінки набувачів акцій ПрАТ «Холод». Окрім вищевказаного, ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є пов`язаними особами, про що свідчить інформація, розміщена у відкритому інтернет-ресурсі «Вікіпедія», вважає позивач.

Крім того, щодо відчуження спірних акцій кінцевим набувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_17 та ОСОБА_5 позивачем відзначено, що всі договори купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) були укладені в один день, 20.10.2022. Позивачем вказано, що ним уже надавалися докази того, що ОСОБА_6 є внуком ОСОБА_2 , що підтверджує пов`язаність вказаних осіб та недобросовісність ОСОБА_6 , вважає позивач. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є депутатами VIII скликання Лісовогринівецької сільської ради. Відповідно до рішення № 2 першої сесії восьмого скликання від 24.11.2020 «Про визнання повноважень депутатів Лісовогринівецької сільської ради» депутати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з 24.11.2020 року набули повноважень депутатів. Також, ОСОБА_4 перебуває на посаді спеціаліста землевпорядника І категорії відділу архітектури та землеустрою Лісовогринівецької сільської ради. ОСОБА_6 перебуває на посаді заступника сільського голови з юридичних та економічних питань Лісовогринівецької сільської ради. Також, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є членами політичної партії «Хмельницька обласна організація Політичної партії «За майбутнє». Вказане свідчить про взаємопов`язаність ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вважає позивач.

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 , а також акціонером ПАТ «Проскурів», жодним із відповідачів не було надано доказів оплати спірних акції, що також свідчить про недобросовісність вказаних осіб, жодним із відповідачів не було наведено зрозумілий економічний мотив купівлі ними спірних акцій. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проявивши розумну обачність та добросовісність, перед укладанням договору купівлі-продажу акцій, могли і повинні були дізнатися про те, що тривають судові спори щодо акцій ПрАТ «Холод». Окремо зазначено, що всі правочини з спірними акціями були позбавлені будь-якої зрозумілої економічної мети, на початкових етапах правочини здійснювалися між пов`язаними з ОСОБА_2 особами, який, цілеспрямовано діючи на шкоду позивачу, організував схему по переховуванню спірних акцій, їх дроблення та неодноразове відчуження між членами своєї родини та підконтрольних йому фізичних осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть вважатися добросовісними набувачами спірних акцій ПрАТ «Холод». Також, неможливо стверджувати про те, що втручання у право власності акцій, які ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за добросовісної поведінки не могли отримати, є для них надмірним тягарем, вважає позивач.

Представником третьої особи ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , з урахуванням висновків, наведених у постанові Верховного Суду у даній справі від 29.10.2025, зокрема, зазначено, що ні із заяви про зміну предмету позову, ні із поданого останнього пояснення позивача не вбачається, що покупці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 знали про незаконність набуття продавцями відчужених ним акцій. У поясненні позивач обґрунтовує лише потенційну можливість покупців довідатися про наявність таких підозр. Проте, із цих обґрунтувань жодним чином не випливає обов`язок покупців знати про такі підозри та обставини набуття продавцем акцій. Адже «міг знати» слід тлумачити саме як обов`язок знати, або виходячи із належності відповідних відомостей такій особі, або внаслідок її ознайомлення із відповідною інформацією. Якщо ж припускати лише потенційну можливість довідатися, як підставу недобросовісності, то в цьому випадку відповідна норма буде «мертвою», і жодна особа не може бути добросовісною, адже завжди буде існувати потенційна можливість довідатися, якщо вжити для цього додаткові заходи. Разом з тим, продавців представляла інвестиційна фірма-торговець цінних паперів ТОВ «Підприємство «Росан-Цінні папери», яка здійснює професійну діяльність на ринках капіталу з торгівлі фінансовими інструментами, отже є спеціальним посередником, необхідність залучення якого встановлена законом. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Зважаючи на це, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мали усі підстави сподіватися на законність набуття продавцями акцій, а відтак і не мали необхідності та обов`язку щось додатково перевіряти та встановлювати.

Також відзначено, що оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо обізнаності покупців навіть із підозрами незаконності набуття продавцями акцій, то останні їх набувачі, що придбали акції за відплатним договором, є добросовісними. Та обставина, що покупці могли бути знайомі із продавцями, жодним чином не вказує на недобросовісність покупця, бо таке трактування призводило б до його неможливості бути добросовісним взагалі, а купівля-продаж мала би відбуватися лише між незнайомими особами. Врешті-решт, якщо і можна стверджувати про недобросовісність, то лише недобросовісність продавця до покупця, якого продавець, скориставшись знайомством, не попередив про усі ризики придбання. Втім, ця недобросовісність, якщо таке і має місце, стосується виключно правовідносин продавця і покупця, і знаходиться поза предметом та обставинами цього спору. При цьому, характеристика оплатності договору не потребує підтвердження факту здійснення перерахування коштів, зазначено представником третьої особи ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Присутні в судовому засіданні представники учасників справи підтримали раніше наведені позиції з приводу спірних правовідносин.

10.02.2026р. від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 ( ОСОБА_11 ) надійшли клопотання про залишення позовної заяви в даній справі без руху.

Обгрунтовуючи вищевказані клопотання, означені треті особи, посилаючись на ч.11 ст.176 ГПК України, вказали, що позовну заяву в даній справі слід залишити без руху, зобов`язавши позивача виконати передбачений ч.2 ст.172 ГПК України обов`язок. Крім того, третіми особами відзначено, що на виконання договорів купівлі-продажу фінансових інструментів від 20.10.2022 третім особам була оплачена вартість акцій.

З приводу наведених вище клопотань судом відзначається, що відповідно до ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

Крім того, ч.11 ст.176 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином, оскільки треті особи просять суд позовну заяву в даній справі залишити без руху, зобов`язавши позивача виконати передбачений ч.2 ст.172 ГПК України, тоді як ч.11 ст.176 ГПК України передбачено, що позовну заяву слід залишити без руху лише в разі подання позовної заяви без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу (тобто, у разі наявності відповідних недоліків саме на час такого подання позовної заяви), суд відмовляє у задоволенні клопотань третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 ( ОСОБА_11 ) про залишення позовної заяви в даній справі без руху.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною. За приписами ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак, враховуючи, що усі учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до вищенаведених приписів ГПК України.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів", оформленим протоколом від 19.10.2012 № 5, затверджено, зокрема, статут Публічного акціонерного товариства "Проскурів" у новій редакції (далі статут), затверджено повноваження ОСОБА_2 як голови наглядової ради ПАТ "Проскурів", затверджено повноваження ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 як членів наглядової ради ПАТ "Проскурів", затверджено повноваження ОСОБА_15 як генерального директора ПАТ "Проскурів", затверджено повноваження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 як членів дирекції ПАТ "Проскурів", затверджено в тому числі Положення про дирекцію.

Відповідно до п. 1.1 статуту Публічне акціонерне товариство "Проскурів" створено відповідно до законодавства України шляхом перетворення відкритого акціонерного товариства "Проскурів" відповідно до вимог розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства". Управління товариством здійснюють: вищий орган товариства - загальні збори акціонерів, наглядова рада товариства, виконавчий орган товариства - дирекція товариства, ревізійна комісія (п. 8.1 статуту).

Згідно з п. 8.2 статуту вищим органом товариства є загальні збори акціонерів товариства. Загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (п. 8.5 статуту).

До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема: внесення змін до статуту товариства (пп. 8.5.2), затвердження Положень про загальні збори, наглядову раду, дирекцію та ревізійну комісію товариства, а також внесення змін до них (пп. 8.5.9), затвердження інших внутрішніх документів товариства, якщо інше не передбачено статутом товариства (п. 8.5.10), обрання генерального директора та членів дирекції товариства (пп. 8.5.16), обрання членів наглядової ради, затвердження умов цивільно-правових або трудових договорів, що укладатимуться з ними, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання цивільно-правових договорів з членами наглядової ради (пп. 8.5.17), прийняття рішення про припинення повноважень членів наглядової ради (пп. 8.5.18), прийняття рішення, за поданням наглядової ради товариства, щодо вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків, але менша ніж 50 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства (пп. 8.5.25), прийняття рішення, за поданням наглядової ради товариства, щодо вчинення інших правочинів на суму, що перевищує 25 відсотків вартості майна товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства (пп. 8.5.26), прийняття рішення щодо вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства (пп. 8.5.28), вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів згідно із Положенням про загальні збори товариства (пп. 8.5.30).

За умовами п. 8.56 статуту наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та законодавством, контролює та регулює діяльність дирекції.

Наглядова рада складається з п`яти осіб, які обираються загальними зборами товариства строком на п`ять років. Члени наглядової ради акціонерного товариства обираються з числа фізичних осіб, які мають повну дієздатність (п. 8.57 статуту).

Згідно з п. 8.58 статуту строк повноважень наглядової ради починається з моменту її обрання й закінчується з моменту обрання (переобрання) нового складу наглядової ради.

Повноваження члена наглядової ради дійсні з моменту його затвердження рішенням загальних зборів товариства (п. 8.59 статуту).

До компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених статутом товариства та чинним законодавством, а також повноваження передані їй для вирішення загальними зборами акціонерів товариства (п. 8.69 статуту).

Пунктом 8.70 статуту передбачено, що до компетенції наглядової ради належить: затвердження положень, якими регулюються питання, пов`язані з діяльністю Товариства, зокрема, затвердження Положення про корпоративного секретаря товариства, Положення про генерального директора товариства, в т.ч. внесення змін та доповнень до них, крім положень, затвердження яких відповідно до законодавства та цього статуту здійснює вищий орган товариства (пп. 8.70.1); відкликання повноважень генерального директора і членів дирекції товариства (пп. 8.70.8); прийняття рішення про відсторонення генерального директора товариства від виконання його повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора товариства (пп. 8.70.10); прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства (пп. 8.70.25).

До виключної компетенції наглядової ради відноситься прийняття рішень, вказаних у пунктах 8.70.1-8.70.34, 8.70.36-8.70.37 (п. 8.71 статуту).

Відповідно до п. 8.72 статуту питання, що належать до виключної компетенції наглядової ради акціонерного товариства, не можуть вирішуватися іншими органами товариства, крім загальних зборів, за винятком випадків, встановлених законодавством.

Наглядова рада не має права втручатися в оперативну діяльність дирекції товариства (пп. 8.83 статуту).

Пункт 8.84 статуту передбачено, що організаційною формою роботи наглядової ради є чергові та позачергові засідання. Порядок скликання та проведення засідання наглядової ради визначається Положенням про наглядову раду.

За умовами п. 8.99 статуту виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво поточною діяльністю товариства є дирекція. Дирекція складається з трьох осіб і діє на колегіальних засадах.

Дирекція акціонерного товариства підзвітна загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Дирекція діє від імені товариства у межах, встановлених статутом товариства і законом (п. 8.100 статуту).

Згідно з п. 8.102 статуту генеральний директор та члени дирекції обираються загальними зборами товариства.

Генеральний директор має право без довіреності діяти від імені товариства, відповідно до рішень колегіального виконавчого органу - дирекції, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства (п. 8.104 статуту).

Відповідно до п. 8.107 статуту до компетенції дирекції товариства відноситься вирішення всіх питань діяльності товариства, визначених цим статутом, рішенням загальних зборів акціонерів товариства або делегованих іншими органами управління.

Загальні збори акціонерів товариства, наглядова рада товариства може приймати рішення про передачу частини належних їм прав до компетенції дирекції товариства (п. 8.108 статуту).

Дирекція формується строком на п`ять років (п. 8.109 статуту).

Згідно з п. 8.115 статуту дирекція товариства: здійснює виконання рішень загальних зборів акціонерів товариства та наглядової ради товариства (пп. 8.115.1); колегіально вирішує нижчезазначені питання щодо фінансово-господарської та виробничої діяльності товариства а межах, передбачених цим статутом (пп. 8.115.2); приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна товариства в межах, визначених цим статутом (пп. 8.115.8); приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, складає до 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства (пп. 8.115.9); приймає рішення щодо управління корпоративними правами товариства в господарських товариствах, створених за участю товариства (пп. 8.115.10).

Рішення дирекції оформлюються у вигляді протоколу, який підписується головуючим (п. 8.116 статуту).

Відповідно до п. 8.118 статуту генеральний директор товариства організовує та керує роботою дирекції товариства, здійснює керівництво товариством і має такі права та повноваження: без доручення вчиняти дії від імені товариства, представляти інтереси товариства у всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, в установах і організаціях (пп. 8.118.1); керувати поточними справами товариства і забезпечувати виконання рішень вищого органу товариства, наглядової ради та дирекції товариства (пп. 8.118.2); відповідно до рішень дирекції товариства здійснювати повноваження щодо управління корпоративними правами товариства в господарських товариствах, створених за участю товариства, та призначати уповноваженого представника (пп. 8.118.3); проводити переговори та вчиняти правочини (укладати договори, угоди та ін.) від імені товариства в межах, що визначені цим статутом (пп. 8.118.4); розпоряджатися коштами та майном товариства в межах, що визначені цим статутом (пп. 8.118.9).

Пунктом 8.138 статуту визначено, що корпоративний секретар обирається наглядовою радою товариства за пропозицією голови наглядової ради.

Згідно з п. 8.139 статуту основними завданнями корпоративного секретаря є: ведення справ органів управління товариства (пп. 8.139.1); забезпечення належного зв`язку з акціонерами та іншими заінтересованими особами (пп. 8.139.4).

Також рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів", оформленим протоколом від 19.10.2012 № 5, затверджено Положення про Дирекцію Публічного акціонерного товариства "Проскурів" (далі положення).

Пунктом 2.1 положення передбачено, що дирекція є виконавчим органом Публічного акціонерного товариства "Проскурів", яка здійснює управління його поточною діяльністю та організовує виконання рішень загальних зборів акціонерів та наглядової ради товариства.

Дирекція діє від імені товариства у межах повноважень, передбачених чинним законодавством, статутом товариства та цим положенням, і є підзвітною загальним зборам і наглядовій раді (п. 2.2 положення).

Згідно з п. 2.3 положення у своїй діяльності дирекція керується чинним законодавством України, статутом товариства, цим положенням, актами внутрішнього регулювання і рішеннями, прийнятими загальними зборами і наглядовою радою.

Дирекція вирішує всі питання діяльності товариства, крім тих, що віднесені до компетенції інших органів управління та контролю товариства. Повноваження, що не є виключною компетенцією наглядової ради, можуть бути передані наглядовою радою до компетенції дирекції товариства (п. 2.4 положення).

У межах своєї компетенції дирекція дії від імені товариства (п. 2.5 договору).

Пунктом 3.2 положення визначено обов`язки членів дирекції, зокрема, виконувати рішення, прийняті загальними зборами та наглядовою радою.

За умовами п. 3.5 положення генеральний директор несе персональну відповідальність перед загальними зборами та наглядовою радою за виконання їх рішень та результати поточної діяльності товариства.

Відповідно до п. 4.1 положення дирекція товариства, зокрема: здійснює виконання рішень загальних зборів акціонерів товариства та наглядової ради товариства; приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна товариства в межах, визначених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, складає до 10 відсотків вартості активів за даними останньої фінансової річної звітності товариства; приймає рішення щодо управління корпоративними правами товариства в господарських товариствах створених за участю товариства.

Згідно з п. 4.4 положення генеральний директор має повноваження: без доручення вчиняти дії від імені товариства, представляти інтереси товариства у всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, в установах і організаціях; керувати поточними справами товариства і забезпечувати виконання рішень вищого органу товариства, наглядової ради та дирекції товариства; відповідно до рішень дирекції товариства здійснювати повноваження щодо управління корпоративними правами товариства в господарських товариствах створених за участю товариства та призначати уповноваженого представника; проводити переговори та вчиняти правочини (укладати договори, угоди та ін..) від імені товариства в межах, що визначені цим статутом; розпоряджатися коштами та майном товариства, в межах, що визначені статутом.

У випадку, коли дата закінчення повноважень генерального директора не співпадає з датою скликання загальних зборів, на яких обирається або переобирається генеральний директор, то у такому разі повноваження діючого генерального директора продовжуються до дати ухвалення загальними зборами рішення про обрання або переобрання генерального директора (п. 4.7 положення).

Генеральний директор та члени дирекції обираються загальними зборами товариства строком на 5 років (п. 5.1 положення).

Відповідно до п. 5.2 положення кількість членів дирекції разом з генеральним директором є 3 особи.

Дирекція здійснює свої повноваження до призначення нового складу дирекції (п. 5.3 положення).

За змістом п. 6.1 положення дирекція обирається загальними зборами товариства.

Також у матеріалах справи наявна копія статуту ПАТ "Проскурів", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом № 2 від 28.11.2019, пунктом 8.56 якого передбачено, що генеральний директор є одноосібним виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, та згідно з п. 8.65.1 вказаного статуту має право без довіреності представляти інтереси товариства у відносинах з усіма державними органами, юридичними і фізичними особами та вчиняти від його імені всі юридичні дії.

Відповідно до відомостей з інтернет-порталу Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України smida.gov.ua щодо власників крупних пакетів акцій ПрАТ "Холод", станом на 4 квартал 2018 року ПАТ "Проскурів" було власником 269301 простих бездокументарних іменних акцій, що складає 69,6084 % акцій ПрАТ "Холод".

На засіданні наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленим протоколом № 3 від 14.03.2019, розглядалось питання порядку денного про прийняття рішення щодо продажу акцій ПАТ "Проскурів". В ході розгляду вказаного питання було заслухано голову наглядової ради ОСОБА_2 , який повідомив, що у зв`язку з виробничою необхідністю та вимогами Податкового кодексу України ПАТ "Проскурів" у своєму розпорядженні утримує 69,9 % акцій ПрАТ "Холод". У зв`язку з тим, що ПАТ "Проскурів" та ПрАТ "Холод" перебувають на різних системах оподаткування (загальна спрощена), то ПАТ "Проскурів" у своєму розпорядженні може мати до 24,99 % акцій ПрАТ "Холод". А тому є виробнича необхідність до закінчення податкового кварталу продати 44,61 % акцій ПрАТ "Холод" фізичним та юридичним особам до 10% акцій.

По даному питанню наглядова рада одноголосно вирішила в порядку передбаченому купівлі-продажу цінних паперів уповноважити тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ОСОБА_9 на вчинення правочину шляхом оформлення договору купівлі-продажу цінних паперів із наступними фізичними та юридичними особами: ТОВ "Сілістра" - 9,99 % акцій; громадянин ОСОБА_2 7,28 %; громадянин ОСОБА_9 9,99 %; громадянин ОСОБА_6 9,00 %; громадянин ОСОБА_8 8,35 %. Продаж провести за ціною придбання 0,25 грн за акцію.

В подальшому між Публічним акціонерним товариством "Проскурів" (комітент) в особі в.о. генерального директора ОСОБА_9 , який діє на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр-Інвест" (комісіонер) було укладено договір на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів № БК-4871 від 22.03.2019 (далі договір на комісійне обслуговування), за умовами п. 1.1 якого комісіонер зобов`язується за замовленням комітента за плату продати від свого імені та на користь комітента обумовлені комітентом пайові цінні папери (далі - ЦП).

Продаж ЦП здійснюється згідно замовлень комітента на здійснення операцій з ЦП, які оформлені згідно додатку № 1 до цього договору та становлять невід`ємну частину цього договору (п. 1.2 договору на комісійне обслуговування).

Згідно з п. 1.3 договору на комісійне обслуговування пайові цінні папери, що продаються комісіонером на виконання і у відповідності з умовами цього договору, є власністю комітента.

За умовами п. 1.4 договору на комісійне обслуговування вид, емітент і кількість ЦП, а також їх ціна, визначаються у замовленнях комітента.

Розділом 2 договору на комісійне обслуговування визначені права та обов`язки сторін. Так, комітент зобов`язаний провести оплату пакету цінних паперів безпосередньо з продавцем, з яким комісіонер уклав договір купівлі-продажу (п. 2.2.3); у разі повного виконання комісіонером своїх зобов`язань за цим договором, комітент зобов`язаний прийняти від комісіонера все належно виконане за цим договором (п. 2.2.5); самостійно здійснити перереєстрацію прав власності на придбані комісіонером цінні папери згідно замовлень (п. 2.2.6).

Відповідно до п. 6.1 договору на комісійне обслуговування він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе згідно з договором зобов`язань. Виконання цього договору продавцем підтверджується випискою з рахунку покупця у цінних паперах про зарахування ЦП, а виконання цього договору покупцем випискою з поточного рахунку продавця про зарахування загальної суми договору.

Згідно з п. 8.1 договору на комісійне обслуговування він вступає в силу з моменту його укладення і діє до його виконання.

Договір на комісійне обслуговування підписаний представниками сторін, зокрема від комітента Літвіном О.Ю., та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком № 1 до договору на комісійне обслуговування оформлено замовлення № 1 від 22.03.2019, яким визначено вид замовлення: продаж цінних паперів, емітента: ПрАТ "Холод", вид, тип та форма існування ЦП: прості іменні акції, номінальну вартість та ціну за один ЦП: 0,25 грн, кількість акцій: 172968 гривень.

На підставі договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів № БК-4871 від 22.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-інвест" (продавець), замовником якого виступає Публічне акціонерне товариство "Проскурів" (комітент) уклало, зокрема договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4872/4871 від 25.03.2019 із ОСОБА_1 (далі - договір № 1) та договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4873/4871 від 25.03.2019 із ОСОБА_2 (далі договір № 2).

Згідно з п. 1.1 вищевказаних договорів купівлі-продажу продавець зобов`язується на користь комітента передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів (ЦП) на умовах, передбачених цим договором.

У п. 1.2 договору № 1 сторони узгодили відомості про ЦП, що є предметом цього договору, зокрема, назву емітента ЦП: ПрАТ "Холод", вид та категорію ЦП: проста іменна акція ПрАТ "Холод", форму випуску та існування ЦП: бездокументарна, номінальну вартість одного ЦП: 0,25 грн, загальну номінальну вартість пакету ЦП: 9662,25 грн, кількість ЦП: 38649 штук.

Загальна сума (вартість) договору складає 9662,25 грн (п. 1.3 договору № 1).

Пунктом 1.2 договору № 2 передбачені відомості про ЦП, що є предметом цього договору, зокрема, назву емітента ЦП: ПрАТ "Холод", вид та категорію ЦП: проста іменна акція ПрАТ "Холод", форму випуску та існування ЦП: бездокументарна, номінальну вартість одного ЦП: 0,25 грн, загальну номінальну вартість пакету ЦП: 7041,25 грн, кількість ЦП: 28165 штук.

Загальна сума (вартість) договору складає 7041,25 грн (п. 1.3 договору № 2).

Відповідно до п. 2.1 договорів купівлі-продажу цінних паперів продавець зобов`язується передати ЦП покупцю протягом 5 банківських днів з дати підписання цього договору шляхом надання депозитарній установі відповідного розпорядження на списання ЦП з його рахунку у ЦП.

Покупець зобов`язаний сплатити комітенту продавця грошову суму, яка наведена в п. 1.3 цього договору в термін 12 місяців після передачі цінних паперів. Всі розрахунки за цим договором здійснюються у національній валюті України гривні. Розрахунок здійснюється в готівковій/безготівковій формі (п.п. 2.2, 2.3 договорів № 1-3).

Право власності на пакет ЦП переходить до покупця з моменту зарахування пакету ЦП на його рахунок у цінних паперах, реквізити якого зазначено в пп. 2.4.1 п. 2.4 цього договору (п. 2.4 договорів).

Згідно з п.п. 2.6, 2.7 договорів підтвердженням права власності комітента на пакет ЦП є виписка з рахунку у цінних паперах, надана депозитарною установою. Зобов`язання продавця щодо передачі комітента пакету ЦП згідно з п. 2.1 цього договору вважаються виконаними з моменту перерахування пакету ЦП з рахунку у цінних паперах продавця та рахунок у цінних паперах комітента.

Пунктом 4.1 договорів передбачено, що продавець зобов`язаний, зокрема підписати акт прийому-передачі цінних паперів, прийняти здійснену покупцем оплату загальної суми договору, яка вказана у п. 1.3 цього договору, та підписати акт прийому-передачі цінних паперів. Обов`язок покупця щодо підписання акта прийому-передачі цінних паперів передбачено пп. 4.3.2 договору.

Відповідно до п. 8.1 договорів він вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків. Після виконання своїх обов`язків по цьому договору сторони підписують акт виконаних зобов`язань.

Відповідно до розпоряджень ПАТ "Проскурів" проведено списання цінних паперів на виконання вищевказаних договорів, а саме: розпорядження від 29.03.2019 № 25434 оформлено на виконання облікової операції за договором від 25.03.2019 № БВ-4872/4871, розпорядження від 29.03.2019 № 25428 - на виконання облікової операції за договором від 25.03.2019 № БВ-4873/4871. Вказані розпорядження містять відмітку про їх виконання 29.03.2019 та підписані від ПАТ "Проскурів" т.в.о. генерального директора ОСОБА_9 .

Сторонами договору № 1 підписано акт прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19.04.2019, згідно з яким на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4872/4871 від 25.03.2019 комітент передав, а покупець прийняв прості іменні акції ПрАТ "Холод" в кількості 38649 шт. на суму 9662,25 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19.04.2019, підписаного сторонами договору № 2, на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4873/4871 від 25.03.2019 комітент передав, а покупець прийняв прості іменні акції ПрАТ "Холод" в кількості 28165 шт. на суму 7041,25 гривень.

В актах зазначено, що сторони повністю виконали свої зобов`язання по договору і не мають претензій одна до одної.

Матеріали справи містять також договори купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4875/4871 від 25.03.2019, покупцем за яким є ОСОБА_9 , № БВ-4876/4871 від 25.03.2019, покупцем за яким є ОСОБА_8 , та № БВ-4874/4871 від 25.03.2019, покупцем за яким є ОСОБА_6 , а також складені до цих договорів акти прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19.04.2019.

Відповідно до відомостей з інтернет-порталу Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України smida.gov.ua щодо власників крупних пакетів акцій ПрАТ "Холод", станом на 1 квартал 2019 року ПАТ "Проскурів" мало у власності 96333 простих бездокументарних іменних акцій, що складає 24,9 % акцій ПрАТ "Холод". Іншими власниками крупних пакетів акцій ПрАТ "Холод" були: ОСОБА_2 38523 шт. (9,9574 %), ОСОБА_6 34819 шт. (8,9999 %), ОСОБА_1 38649 шт. (9,9899 %), ОСОБА_8 33686 шт. (8,7071 %), ОСОБА_9 38649 шт. (9,9899 %). Такі ж відомості щодо власників, які володіють 5 та більше % акцій ПрАТ "Холод", відображені на сайті smida.gov.ua станом на 3 квартал 2020 року.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі № 924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020, було задоволено позов ОСОБА_15 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03.12.2018, за участю третьої особи ОСОБА_22 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03.12.2018, до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання недійсними рішень наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018 та від 11.07.2019. Визнано недійсним рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом позачергового засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018, визнано недійсним рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом позачергового засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11.07.2019. У позові третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_22 , які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03.12.2018, відмовлено.

У рішенні суд встановив, зокрема, що протоколом загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" № 5 від 19.10.2012 обрано голову наглядової ради та членів ради у складі: ОСОБА_2 - голова наглядової ради, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 .

Проколом позачергового засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018 тимчасово, на період проведення аудиторської перевірки, відсторонено генерального директора ПАТ "Проскурів" від виконання своїх обов`язків та на даний період призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_9 .

Протоколом позачергового засіданні наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11.07.2019 відсторонено ОСОБА_9 від тимчасового виконання обов`язків генерального директора ПАТ "Проскурів" та призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_7 .

Суд дійшов висновку про припинення станом на день прийняття спірного рішення наглядової ради товариства - 03 грудня 2018 року, повноважень членів наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства. У зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства" повноваження наглядової ради припинились, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, питання про відсторонення позивача від виконання повноважень генерального директора товариства могло бути вирішено лише після обрання загальними зборами нового складу наглядової ради, або шляхом переобрання генерального директора товариства, що відповідно до п. п. 8.5.16 п. 8.5 Статуту товариства також відноситься до виключної компетенції загальних зборів. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що рішення наглядової ради від 11.07.2019, яким відсторонено ОСОБА_9 від тимчасового виконання обов`язків генерального директора ПАТ "Проскурів" та призначення тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_7 , аналогічно, як і рішення від 03.12.2018 прийнято неправомочним складом наглядової ради ПАТ "Проскурів".

Крім того, до матеріалів справи долучено, зокрема:

- лист Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації, в якому на виконання вимог ухвали суду від 23.08.2022 повідомлено, про наявність в архіві актових записів про народження: № 2730, складеного 25.09.1990 на ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та № 775, складеного 06.05.1970 на ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_27 ; повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_26 ;

- лист ТОВ "Підприємство "Росан-Цінні папери" № 35 від 02.12.2022, в якому повідомлено, що станом на 02.12.2022 на рахунку в цінних паперах, що належить ОСОБА_6 обліковуються прості іменні акції ПрАТ "Холод" в кількості 34819 шт. Відчуження/списання простих іменних акцій ПрАТ "Холод" по вказаному рахунку не відбувалось. До листа долучена виписка про операції з цінними паперами за період з 21.01.2022 по 02.12.2022 та виписка про стан рахунку ОСОБА_6 в цінних паперах на 02.12.2022;

- лист ТОВ "Підприємство "Росан-Цінні папери" № 22 від 02.09.2022, в якому повідомлено про відсутність інформації щодо відчуження ОСОБА_6 будь-яких цінних паперів, набутих за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4874/4871. Також вказано, що на виконання договору доручення № БД-210916-02 від 16.09.2021, укладеного із ОСОБА_1 , товариство уклало договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-210920-01 від 20.09.2021 на купівлю-продаж 38649 шт. простих іменних акцій ПрАТ "Холод" з ОСОБА_11 , а також на виконання договору доручення № БД-210916-03 від 16.09.2021, укладеного із ОСОБА_2 , товариство уклало договір купівлі-продажу цінних паперів № БД-210920-02 від 20.09.2021 на купівлю-продаж 38523 шт. простих іменних акцій ПрАТ "Холод" з ОСОБА_10 . До вказаного листа долучені відповідні договори купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів).

За договором купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-210920-02 від 20.09.2021, ОСОБА_2 , представлений інвестиційною фірмою - торговцем цінних паперів - ТОВ "Підприємство "Росан - Цінні папери", зобов`язався передати у власність ОСОБА_10 , а останній - прийняти та оплатити іменні прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 38523 шт., загальною вартістю 9630,75 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-210920-01 від 20.09.2021, ОСОБА_1 , представлена інвестиційною фірмою - торговцем цінних паперів - ТОВ "Підприємство "Росан - Цінні папери", зобов`язалася передати у власність ОСОБА_11 , а останній - прийняти та оплатити іменні прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 38649 шт., загальною вартістю 9662,25 грн.

В подальшому на підставі договорів купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-221020-06 від 20.10.2022 та № БВ-221020-05 від 20.10.2022, ОСОБА_10 , за участю інвестиційної фірми - торговця цінними паперами - ТОВ "Підприємство "Росан - Цінні папери", реалізував ОСОБА_5 прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 19262 шт., загальною вартістю 4815,50 грн. та ОСОБА_4 прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 19261 шт., загальною вартістю 4815,25 грн.

Відповідно до договорів купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-221020-03 від 20.10.2022 та № БВ-221020-02 від 20.10.2022, ОСОБА_11 за участю інвестиційної фірми - торговця цінними паперами - ТОВ "Підприємство "Росан - Цінні папери", реалізував ОСОБА_3 прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 19325 шт., загальною вартістю 4831,25 грн. та ОСОБА_7 прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 19324 шт., загальною вартістю 4831,00 грн.

Згідно з листом ТОВ "Підприємство "Росан - Цінні папери" № 30 від 13.07.2023, виписками про стан рахунку в цінних паперах станом на 13.07.2023, на рахунку, що належить ОСОБА_5 , обліковуються цінні папери ПрАТ "Холод" в кількості 19262 шт.; на рахунку, що належить ОСОБА_4 , обліковуються цінні папери ПрАТ "Холод" в кількості 19261 шт.; на рахунку, що належить ОСОБА_3 , обліковуються цінні папери ПрАТ "Холод" в кількості 19325 шт.; на рахунку, що належить ОСОБА_7 , обліковуються цінні папери ПрАТ "Холод" в кількості 19324 шт.

Інформація про відчуження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належних їм акцій ПрАТ "Холод" відображена також в інформаційних довідках Національного депозитарію України № 15 та № 16 від 15.02.2023, реєстрі власників іменних цінних паперів станом на 21.10.2022, витязі з реєстру власників іменних цінних паперів ПрАТ "Холод" станом на 03.07.2023, листах ПрАТ "Холод" № 11 від 23.02.2023 та № 07/23 від 21.07.2023, а також на інтернет-порталі Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України smida.gov.ua в розділі "Відомості про зміну акціонерів, яким належать голосуючі акції, розмір пакета яких стає більшим, меншим або рівним пороговому значенню пакета акцій".

Обґрунтовуючи недобросовісність відповідачів під час придбання акцій ПрАТ "Холод", позивач долучив протокол № 2 засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 10.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 було обрано корпоративним секретарем ПАТ "Проскурів" безстроково, наказ ПАТ "Проскурів" № 3-к від 07.02.2019 про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" з 08.02.2019.

В свою чергу, відповідач 3 на підтвердження схвалення ПАТ "Проскурів" оспорюваних правочинів долучив до матеріалів справи:

- копію повідомлення ПАТ "Проскурів" про скликання позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Холод" на 24 лютого 2020 року. При цьому у повідомленні зазначено, що ПАТ "Проскурів" скликає збори як акціонер, якому належить 96333 шт. простих іменних акцій ПрАТ "Холод", що становить 24,899 відсотків від загальної кількості акцій товариства. До проекту порядку денного включені питання щодо припинення повноважень наглядової ради, ревізійної комісії та обрання нових органів управління товариством;

- протокол позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Холод" від 24.02.2020, з якого вбачається, що у позачергових загальних зборах брав участь представник ПАТ "Проскурів".

Відповідно до переліку акціонерів, які мають право брати участь у загальних зборах ПрАТ "Холод", станом на 18.02.2020 до переліку акціонерів були включені в тому числі: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПАТ "Проскурів" (96333 шт. акцій, що становить 24,899968 %).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підтвердження проведеної оплати за договорами купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4872/4871 від 25.03.2019; № БВ-4873/4871 від 25.03.2019 долучили до матеріалів справи квитанції до прибуткових касових ордерів (щодо оплати ОСОБА_1 - № 259 від 09.04.2019 на суму 4900,00 грн, № 263 від 10.07.2019 на суму 4762,25 грн, щодо оплати ОСОБА_2 - № 260 від 18.04.2019 на суму 5500,00 грн, № 264 від 24.07.2019 на суму 1541,25 грн), лист колишнього касира ПАТ "Проскурів" ОСОБА_28 від 29.04.2021, в якому остання підтвердила прийняття в касу від ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 готівкових коштів за придбання цінних паперів, що оформлено прибутковими касовими ордерами і проведено у касовій книзі.

Позивач на спростування доводів щодо оплати вищевказаними особами вартості цінних паперів долучив довідку ПАТ "Проскурів" від 22.03.2021 про те, що станом на 22.03.2021 оплата згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4872/4871, № БВ-4873/4871, № БВ-4874/4871 від 25.03.2019, покупцями за якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , на рахунок ПАТ "Проскурів" не надходила; лист ТОВ "ФК "Центр-Інвест" № 210325/2 від 25.03.2021, в якому зазначено, що прийняття оплати на рахунок комісіонера, яким виступало ТОВ "ФК "Центр-Інвест", договорами від 25.03.2019 № БВ-4872/4871, № БВ-4873/4871, № БВ-4874/4871 (п. 2.2) не передбачалось, ніяких в якості оплати вартості договорів на рахунки ТОВ "ФК "Центр-Інвест" не надходило, готівку в якості оплати цінних паперів чи послуг товариство не приймає; повідомлення генерального директора ПАТ "Проскурів" про вчинення кримінального правопорушення від 11.09.2019; лист Південно-західного відділення поліції Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області № 363/121/120 від 15.01.2021, в якому повідомлено про захоплення силовим шляхом касового апарату та печатки ПАТ "Проскурів" разом із будівлею колишнього офісу ПАТ "Проскурів"; виписки з електронного кабінету платника податків із даних РРО за 09.04.2019, 18.04.2019, 10.07.2019, 24.07.2019; скріншоти з електронного кабінету платників податків із даних РРО.

Матеріали справи містять також лист ТОВ "ФК "Центр-Інвест" № 200518/1 від 18.05.2020, в якому повідомлено, що при укладенні комісійного договору ПАТ "Проскурів" було надано завірену ОСОБА_9 копію протоколу № 3 наглядової ради від 14.03.2019; фінансовий звіт ПАТ "Проскурів" (баланс на 31.12.2018, звіт про фінансові результати за 2018 рік), відповідно до якого вартість активів ПАТ "Проскурів" на кінець звітного періоду складала 26945,60 тис. грн; гарантійний лист, підписаний генеральним директором ОСОБА_15 , адресований голові наглядової ради ПАТ "Проскурів", відомості із сайту "Опендатабот", відповідно до яких ОСОБА_29 є директором ПрАТ "Реєстр-Центр" та ТОВ "ФК Центр-Інвест".

Крім того, на підтвердження своїх доводів представник позивача надав також копії: рішення № 2 першої сесії восьмого скликання від 24.11.2020 «Про визнання повноважень депутатів Лісовогринівецької сільської ради» (посилаючись на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з 24.11.2020 року набули повноважень депутатів); скрін-шотів з інтернет-ресурсу «Вікіпедія» щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_11 ; листів Лісовогринівецької сільської ради від 24.02.2025 та від 03.03.2025.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц (пункт 14) та від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18 (пункт 40). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

Суди, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Установлені законом матеріально-правові способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom), заява № 22414/93, Європейський суд з прав людини виснував, що зазначена норма Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення саме порушеного права особи, яка звернулася за судовим захистом. Натомість застосування судом неефективного способу захисту створює лише видимість захисту права особи, в той час як насправді таке право залишається незахищеним, що не відповідає ст. 13 Конвенції.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24)). Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, в якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати.

Ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи, та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)).

Як встановлено судом, позов ПАТ "Проскурів" спрямований на повернення у володіння останнього простих іменних акцій ПрАТ "Холод", які за твердженням позивача, незаконно вибули з його власності.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України, яка кореспондується із ст. 41 Конституції України, унормовано, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

За приписами Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушених прав є віндикація. Так, згідно з cт. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного безпосередньо із власником договору.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник, а відповідачем - має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 911/3749/17, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17, від 11.02.2020 у справі № 922/614/19,від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц та від 02.02.2021 у справі № 925/642/19.

Відтак, оскільки позивач прагне повернення спірних акцій ПрАТ "Холод" у своє володіння, то єдиною належною (зокрема ефективною) позовною вимогою є вимога про витребування таких акцій на його користь.

Оскільки звернення до суду із застосуванням неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019 та договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 не підлягають задоволенню з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту.

Разом з тим, позивач заявив також позовні вимоги про витребування у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 простих іменних акцій ПрАТ "Холод", що, в свою чергу, є належним та ефективним способом захисту прав.

З урахуванням правових позицій, наведених Верховним Судом у даній справі, судом відзначається, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: (1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; (2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; (3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право власності із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі обставини: чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі. Тобто втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними; чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту зазначеної статті. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів; чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.

Тобто, зміст "трискладового тесту" для оцінки відповідності втручання у право власності європейським стандартам правомірності такого втручання охоплює такі критерії, які мають оцінюватися у сукупності: 1) законність втручання; 2) легітимна мета (виправданість втручання загальним інтересом); 3) справедлива рівновага між інтересами захисту права власності та загальними інтересами (дотримання принципу пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою та уникнення покладення на власника надмірного тягаря). Слід також зауважити, що добросовісність набувача майна має значення для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18). Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції є, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. Водночас відсутність такого порушення є тоді, коли дотримані всі три критерії.

Отже, повинне існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), "Кривенький проти України" від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)).

У питаннях оцінки "пропорційності", як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, ЄСПЛ визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах. ЄСПЛ встановив, що навіть у "горизонтальних" відносинах (тобто у відносинах, заснованими на юридичній рівності між їх учасниками) можуть бути застосовані міркування про суспільний інтерес, які передбачають накладення певних зобов`язань на державу. Тобто відповідні заходи, необхідні для захисту права власності, можуть бути застосовані у справах, пов`язаних із судовими процесами між особами чи компаніями (див. справи "Zolotas v. Greece (no. 2), 2013, § 39; Saraз and Others v. Turkey, 2021, § 70). Коли справа стосується звичайних економічних відносин між приватними сторонами, такі позитивні зобов`язання є більш обмеженими. Тому стаття 1 Першого протоколу до Конвенції не може тлумачитися як така, що накладає на Договірні держави будь-які загальні зобов`язання покривати борги приватних осіб.

Аналіз змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції свідчить про те, що зазначена норма не містить чітких процедурних вимог або зобов`язань процесуального характеру, що стосуються як державних органів, так і у справах між приватними сторонами. Якщо втручання у право на мирне володіння "майном" вчинене приватною особою, то для держави виникає позитивне зобов`язання забезпечити у своїй правовій системі відповідні процедури, щоб майнові права були достатньо захищені законом і щоб існували ефективні засоби правового захисту, за допомогою яких "жертва втручання" може відстояти свої права. Так, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що держави зобов`язані забезпечити судові процедури, які пропонують необхідні процесуальні гарантії, тобто, дозволяють національним судам і трибуналам ефективно та справедливо вирішувати спори між приватними особами (див. справи "Kotov v. Russia" [ВП], 2012, § 114; "Sovtransavto Holding v. Ukraine", 2002, § 96; "Anheuser-Busch Inc. v. Portugal" [ВП], 2007, § 83; "Freitag v. Germany", 2007, § 54; "Shesti Mai Engineering OOD and Others v. Bulgaria", 2011, § 79; "Plechanow v. Poland", 2009, § 100; "Ukraine-Tyumen v. Ukraine", 2007, § 51; "Antonopoulou v. Greece" (ріш.), 2021, § 57; "Nikolay Kostadinov v. Bulgaria", § 54).

Водночас у "горизонтальних" відносинах - відносинах між боржником у справі про банкрутство та набувачем майна, що витребовується до ліквідаційної маси боржника, положення Конвенції застосовуються лише у тій межі, що не суперечить суті правозахисних відносин, а не в усіх випадках витребування майна у набувача в процедурах банкрутства. Отже, незалежно від суб`єкта звернення до суду (чи це фізична, чи юридична особа), держава повинна забезпечувати таким особам можливість захистити свої права, в тому числі, і шляхом надання можливості звернення до суду з відповідним позовом. При цьому суд повинен забезпечити розгляд такого позову з дотриманням відповідних матеріальних та процесуальних норм, якими передбачено захист відповідного права заявника-позивача.

Тому, як наголошено Верховним Судом у постанові в даній справі від 29.10.2025, з урахуванням наявного правового регулювання, у разі витребування спірного майна від добросовісного набувача на користь власника, суди, при застосуванні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, повинні досліджувати обставини справи на предмет наявності легітимної мети при витребуванні спірного майна, а також досліджувати обставини справи на предмет чи відповідні дії є пропорційними легітимній меті втручання у право власності відповідача. Суд апеляційної інстанції на основі дослідження зібраних доказів у справі вказав, що вбачає в діях третіх осіб щодо укладення спірних договорів купівлі-продажу, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ознаки недобросовісної поведінки, а тому в силу вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України останні не можуть вважатися добросовісними набувачами. Разом з тим, прийшовши до висновку про недобросовісність дій наглядової ради ПАТ Проскурів та т.в.о генерального директора ОСОБА_9 під час укладення оспорюваних договорів, суд апеляційної інстанції ухвалив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 прості іменні акції ПрАТ Холод, зазначив Верховний Суд.

Судом відзначається, що відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Суд встановив, що відповідно до відомостей з інтернет-порталу Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України smida.gov.ua щодо власників крупних пакетів акцій ПрАТ "Холод", станом на 4 квартал 2018 року ПАТ "Проскурів" було власником 269301 простих іменних акцій, що складало 69,6084 % акцій ПрАТ "Холод".

22.03.2019 між Публічним акціонерним товариством "Проскурів" (комітент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр-Інвест" (комісіонер) було укладено договір на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів № БК-4871, за умовами п.п. 1.1, 1.2 якого комісіонер зобов`язувався за замовленням комітента за плату продати від свого імені та на користь комітента обумовлені комітентом пайові цінні папери згідно замовлень комітента на здійснення операцій з ЦП, які оформлені згідно додатку № 1 до цього договору, а саме: прості іменні акції ПрАТ "Холод" в кількості 172968 шт.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-інвест" (продавець), замовником якого виступало Публічне акціонерне товариство "Проскурів" (комітент) уклало, зокрема договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4872/4871 від 25.03.2019 із ОСОБА_1 , предметом якого були прості іменні акції ПрАТ "Холод" в кількості 38649 штук, та договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4873/4871 від 25.03.2019 із ОСОБА_2 , предметом якого були прості іменні акції ПрАТ "Холод" в кількості 28165 шт.

В подальшому на підставі договору купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-210920-02 від 20.09.2021, іменні прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 38523 шт., в тому числі і спірні, які належали ОСОБА_2 , були відчужені ОСОБА_10 , який, в свою чергу, реалізував їх ОСОБА_5 в кількості 19262 шт. відповідно до договору купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-221020-06 від 20.10.2022 та ОСОБА_4 в кількості 19261 шт. відповідно до договору купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-221020-05 від 20.10.2022.

В свою чергу, ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-210920-01 від 20.09.2021 передала у власність ОСОБА_11 іменні прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 38649 шт., який на підставі договорів купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) № БВ-221020-03 від 20.10.2022 та № БВ-221020-02 від 20.10.2022, реалізував ОСОБА_3 прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 19325 шт. та ОСОБА_7 прості акції ПрАТ "Холод" в кількості 19324 шт.

Таким чином, відповідачі у справі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є останніми набувачами акцій ПрАТ "Холод", які є предметом спору у даній справі, а спірні цінні папери обліковуються на їх рахунках, відкритих в депозитарній установі, що підтверджується листом ТОВ "Підприємство "Росан - Цінні папери" № 30 від 13.07.2023, виписками про стан рахунку в цінних паперах станом на 13.07.2023, витягом з реєстру власників іменних цінних паперів ПрАТ "Холод" станом на 03.07.2023, листами ПрАТ "Холод" № 11 від 23.02.2023 та № 07/23 від 21.07.2023.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на укладення договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019 та договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 неуповноваженою особою, що свідчить про укладення таких правочинів з порушенням діючого законодавства України та про вибуття майна (простих іменних акцій ПрАТ "Холод") з власності ПАТ "Проскурів" поза його волею. Відповідно, за твердженням позивача, подальше відчуження спірних акцій кінцевим набувачам було здійснено особами, які не мали права ними розпоряджатися.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ст.ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю. При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Юридична особа вчиняє правочини через свої органи, що з огляду на норми ст. 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Частиною 3 ст. 92 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Водночас, питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу юридичної особи та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом юридичної особи протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Із змісту договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів № БК-4871 від 22.03.2019 вбачається, що від імені ПАТ "Проскурів" дану угоду підписав в.о. генерального директора Літвін О.Ю., який діяв на підставі Статуту. Саме на підставі вказаної угоди в подальшому були укладені договори купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4872/4871 від 25.03.2019 та № БВ-4873/4871 від 25.03.2019.

Статтею 97 ЦК України визначено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 8.1 статуту в редакції, затвердженій протоколом загальних зборів ПАТ "Проскурів" від 19.10.2012 № 5 (далі статут), яка була чинною на момент укладення оспорюваних правочинів, управління ПАТ "Проскурів" здійснюють: вищий орган товариства - загальні збори акціонерів, наглядова рада товариства, виконавчий орган товариства - дирекція товариства, ревізійна комісія.

Згідно з ст. 58 Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 № 514-VI, який був чинним на момент укладення оспорюваних правочинів (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

За умовами п. 8.99 статуту ПАТ "Проскурів" виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво поточною діяльністю товариства є дирекція. Дирекція складається з трьох осіб і діє на колегіальних засадах.

Дирекція діє від імені товариства у межах, встановлених статутом товариства і законом (п. 8.100 статуту).

Генеральний директор має право без довіреності діяти від імені товариства, відповідно до рішень колегіального виконавчого органу - дирекції, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства (п. 8.104 статуту).

Згідно з п. 8.115 статуту дирекція товариства: приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна товариства в межах, визначених цим статутом (підп. 8.115.8); приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, складає до 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства (підп. 8.115.9).

Відповідно до наявного в матеріалах справи фінансового звіту ПАТ "Проскурів" (баланс на 31.12.2018, звіт про фінансові результати за 2018 рік), вартість активів ПАТ "Проскурів" на кінець 2018 року становила 26945600,00 грн.

Згідно з договорами купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 фізичним особам відчужено акції ПрАТ "Холод", належні ПАТ "Проскурів" на суму 9662,25 грн (договір № 4872/4871, укладений з ОСОБА_1 ), на суму 7041,25 грн (договір № 4873/4871, укладений з ОСОБА_2 ).

Таким чином, вартість акцій, що є предметом зазначених правочинів, не перевищує 10 відсотків вартості активів позивача за даними річної звітності станом на кінець 2018 року, тому прийняття рішення про відчуження спірних акцій відповідно до п. 8.115.9 статуту належало до компетенції дирекції ПАТ "Проскурів".

Доводи відповідача з приводу відсутності у дирекції компетенції на час укладення оспорюваних правочинів, в зв`язку із закінченням строку їх повноважень, суд до уваги не приймає з огляду на п. 5.3 Положення про Дирекцію Публічного акціонерного товариства "Проскурів", відповідно до якого дирекція здійснює свої повноваження до призначення нового складу дирекції.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України "Про акціонерні товариства" наглядова рада акціонерного товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, здійснює управління акціонерним товариством, а також контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 52 вищевказаного Закону до компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим Законом, статутом. До виключної компетенції наглядової ради належить, зокрема: прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину або про попереднє надання згоди на вчинення такого правочину у випадках, передбачених статтею 70 цього Закону, та про надання згоди на вчинення правочинів із заінтересованістю у випадках, передбачених статтею 71 цього Закону.

У підп. 8.70.25 статуту ПАТ "Проскурів" передбачено, що до компетенції наглядової ради належить: прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень (ч. 2 ст. 58 Закону України "Про акціонерні товариства", п. 8.100 статуту).

Відповідно до п. 8.118 статуту генеральний директор товариства зобов`язаний забезпечувати виконання рішень вищого органу товариства, наглядової ради та дирекції товариства (пп. 8.118.2).

За приписами ч. 3 ст. 33 , ч. 3 ст. 52 Закону України "Про акціонерні товариства" повноваження з вирішення питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів, не можуть бути передані іншим органам товариства. Питання, що належать до виключної компетенції наглядової ради акціонерного товариства, не можуть вирішуватися іншими органами товариства, крім загальних зборів, за винятком випадків, встановлених цим Законом.

Однак, вищевказаним законом не передбачена заборона на прийняття наглядовою ради чи загальними зборами акціонерного товариства рішень щодо питань, віднесених до компетенції виконавчого органу.

Таким чином, зважаючи на вищевикладені положення закону та статуту, наглядова рада ПАТ "Проскурів" також мала повноваження приймати рішення про укладення правочинів щодо відчуження спірних акцій ПрАТ "Холод". Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеній у постанові у справі № 924/1354/20 від 31.05.2022.

Як встановив суд, що на позачерговому засіданні наглядової ради ПАТ "Проскурів", яке оформлено протоколом від 03.12.2018, було прийнято рішення про тимчасове, на період проведення аудиторської перевірки, відсторонення генерального директора ПАТ "Проскурів" від виконання своїх обов`язків та на даний період призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_9 .

Також наглядовою радою ПАТ "Проскурів" було прийнято рішення, оформлене протоколом № 3 від 14.03.2019, відповідно до якого уповноважено тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ОСОБА_9 на вчинення правочину шляхом оформлення договору купівлі-продажу цінних паперів із наступними фізичними та юридичними особами: ТОВ "Сілістра" - 9,99 % акцій; громадянин ОСОБА_2 7,28 %; громадянин ОСОБА_9 9,99 %; громадянин ОСОБА_6 9,00 %; громадянин ОСОБА_8 8,35 %. Визначено продаж провести за ціною придбання 0,25 грн за акцію.

У позовній заяві позивач звертає увагу на прийняття вищевказаних рішень наглядовою радою ПАТ "Проскурів" з перевищенням своїх повноважень, а також на відсутність у тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_9 повноважень укладати будь-які правочини від імені товариства.

Суд враховує, що частиною 1 ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства", нова редакція якої набула чинності з 1 травня 2016 року і діяла по 6 лютого 2018 року, було встановлено, що: члени наглядової ради акціонерного товариства обираються акціонерами під час проведення загальних зборів товариства на строк до наступних річних зборів; якщо річні збори публічного акціонерного товариства не були проведені у строк, встановлений ст. 32 цього Закону, або не було прийнято рішення, передбачені пунктами 17 та 18 частини другої статті 33 цього Закону, повноваження членів наглядової ради припиняються, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних зборів товариства.

Частиною 1 ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства" в редакції з 7 лютого 2018 року було встановлено, що члени наглядової ради акціонерного товариства обираються акціонерами під час проведення загальних зборів товариства на строк не більший ніж три роки. Статутом приватного акціонерного товариства може бути передбачено інший строк повноважень наглядової ради, але такий строк не може перевищувати три роки.

Якщо у встановлений цим Законом строк загальними зборами не прийняті рішення, передбачені пунктами 17 та 18 частини другої статті 33 цього Закону, повноваження членів наглядової ради припиняються, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення загальних зборів.

Частина 2 ст. 32 Закону України "Про акціонерні товариства" зобов`язує акціонерне товариство щороку скликати загальні збори (річні загальні збори). Річні загальні збори товариства проводяться не пізніше 30 квітня наступного за звітним року.

За нормами п.п. 17 та 18 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства" до виключної компетенції загальних зборів належить: обрання членів наглядової ради, затвердження умов цивільно-правових договорів, трудових договорів (контрактів), що укладатимуться з ними, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів (контрактів) з членами наглядової ради; прийняття рішення про припинення повноважень членів наглядової ради, за винятком випадків, встановлених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів", оформленим протоколом від 19.10.2012 № 5, було затверджено повноваження ОСОБА_2 як голови наглядової ради ПАТ "Проскурів" та повноваження ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 як членів наглядової ради ПАТ "Проскурів".

Згідно з п. 8.57 статуту наглядова рада обирається загальними зборами товариства строком на п`ять років.

Діючи в правовому полі дії норми ч. 1 ст.53 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції з 1 травня 2016 року по 6 лютого 2018 року), які є імперативними, новий склад наглядової ради ПАТ "Проскурів", мав би бути обраний не пізніше 30 квітня 2016 року, а якщо діяти в площинні дії пункту 8.57 Статуту, термін обрання наглядової ради - п`ять років (з 19 жовтня 2012 року), то новий склад наглядової ради, мав би бути обраний не пізніше 30 квітня 2018 року.

Однак в період 2016 - 2018 років, загальні збори акціонерів ПАТ "Проскурів" не проводились та відповідно, рішення, передбачені п.п. 17 та 18 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства", не приймались.

Таким чином, повноваження членів наглядової ради ПАТ "Проскурів", крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, припинились.

Зважаючи на викладені обставини, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі № 924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020, було визнано недійсним рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом позачергового засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018, про призначення тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвіна Олега Юрійовича.

Враховуючи вищенаведене, суд також зазначає, що рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом № 3 від 14.03.2019, яким уповноважено тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ОСОБА_9 на вчинення правочину шляхом оформлення договору купівлі-продажу цінних паперів ПрАТ "Холод", було прийнято неправомочним складом наглядової ради ПАТ "Проскурів".

Водночас, посилання представника відповідача 3 на відсутність рішення суду про визнання недійсним рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом № 3 від 14.03.2019, не спростовує вищевикладеного висновку.

За таких обставин, суд вважає, що оспорювані договори були укладені неуповноваженою особою (т.в.о. ОСОБА_9 ) та за відсутності прийнятого у встановленому законом порядку рішення дирекції чи будь-якого іншого уповноваженого органу. Доказів на спростування вказаного в матеріали справи не надано.

Вказане свідчить про недобросовісність дій наглядової ради ПАТ "Проскурів" та т.в.о генерального директора ОСОБА_9 під час укладення оспорюваних договорів, оскільки останні діяли з перевищенням своїх повноважень.

Припис абз. 1 ч. 3 ст. 92 ЦК України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 668/13907/13-ц від 27.06.2018, постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі № 910/13731/18, постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 924/491/17 від 15.01.2020.

Контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абз. 2 ч. 2 ст. 98 ЦК України); про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, направляючи вказану справу на новий розгляд, у постанові від 31.05.2022 зазначив, що суди не надали оцінки можливості контрагентів за всіма обставинами бути обізнаним про обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи у в.о. генерального директора та відсутність таких повноважень у наглядової ради через сплив строків.

Суд зазначає, що відповідно до листа ТОВ "ФК "Центр-Інвест" № 200518/1 від 18.05.2020 при укладенні комісійного договору ПАТ "Проскурів" було надано завірену Літвіном О.Ю. копію протоколу № 3 наглядової ради від 14.03.2019.

Згідно з відомостями з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.03.2019 Літвін О.Ю. був зазначений як керівник товариства з 03.12.2018. При цьому в реєстрі були відсутні обмеження повноважень в.о. генерального директора ПАТ "Проскурів".

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

При підписанні договору на комісійне обслуговування відповідач 1 ТОВ "ФК "Центр-Інвест" був обізнаний (повинен був знати) зі змістом статуту ПАТ "Проскурів", у тому числі в частині компетенції наглядової ради щодо обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора товариства (п. 8.71, підп. 8.70.8, 8.70.10 статуту), компетенції виконавчого органу виконувати рішення наглядової ради (п.п. 8.115.1, 8.118.2 статуту).

На момент укладення договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів № БК-4871 від 22.03.2019 рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом позачергового засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018, про призначення тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_9 було чинним.

Суд зазначає, що ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" як спеціалізована юридична особа, що діє на ринку цінних паперів, повинна була знати норми Закону України "Про акціонерні товариства", в тому числі і щодо строку повноважень ради.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження обізнаності ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" про дату обрання членів наглядової ради.

При цьому з огляду на чинність рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом позачергового засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018, та внесені до Єдиного державного реєстру відомості щодо ОСОБА_9 як керівника ПАТ "Проскурів", ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" не зобов`язане було з`ясовувати такі відомості. При цьому, згідно з листом відповідача 1 № 200518/1 від 18.05.2020 повідомлялось, що при укладенні комісійного договору ПАТ "Проскурів" було надано лише завірену ОСОБА_9 копію протоколу № 3 наглядової ради від 14.03.2019.

Разом з тим, сам по собі факт визнання у подальшому недійсним рішення наглядової ради від 03.12.2018 рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі № 924/884/19 не має самостійного юридичного значення для визнання недійсним договору на комісійне обслуговування від 22.03.2019 (виходячи з правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц).

Усі вищевказані обставини свідчать, що ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" не знало та не могло знати про відсутність у т.в.о директора ПАТ "Проскурів" Літвіна О.Ю. необхідного обсягу повноважень на вчинення договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів № БК-4871 від 22.03.2019, тому у суду відсутні достатні та необхідні підстави стверджувати про його недійсність.

Щодо договорів купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4872/4871 від 25.03.2019; № БВ-4873/4871 від 25.03.2019, то суд зазначає, що рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Проскурів", оформленим протоколом від 19.10.2012 №5, затверджено, зокрема повноваження ОСОБА_2 як голови наглядової ради ПАТ "Проскурів".

Рішення наглядової ради від 14.03.2019 щодо продажу 44,61 % акцій ПрАТ "Холод" фізичним та юридичним особам, яке оформлене протоколом № 3, було прийнято в присутності ОСОБА_2 .

Також ОСОБА_2 був акціонером ПАТ "Проскурів", тому йому було відомо про факт непроведення у 2016-2018 роках загальних зборів акціонерів.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 як голова наглядової ради та акціонер ПАТ "Проскурів" повинен був знати про те, що повноваження членів наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, станом на 03.12.2018 та на 14.03.2019 були припинені в силу ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства", а відповідні рішення наглядової ради прийнятті з перевищенням повноважень.

Також суд зазначає, що відповідно до рішення наглядової ради, оформленим протоколом № 2 засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 10.10.2018, наказу № 3-к від 07.02.2019 про прийняття на роботу, ОСОБА_1 на час укладення оспррюваних правочинів була корпоративним секретарем ПАТ "Проскурів".

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративний секретар є особою, яка відповідає за взаємодію акціонерного товариства з акціонерами та/або інвесторами.

Пунктом 8.138 статуту визначено, що корпоративний секретар обирається наглядовою радою товариства за пропозицією голови наглядової ради.

Згідно з п. 8.139 статуту основними завданнями корпоративного секретаря є: ведення справ органів управління товариства (пп. 8.139.1); забезпечення належного зв`язку з акціонерами та іншими заінтересованими особами (пп. 8.139.4).

З огляду на компетенцію корпоративного секретаря, останній у своїй діяльності керується в тому числі статутом ПАТ "Проскурів", що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 із положеннями статуту щодо компетенції дирекції та наглядової ради.

Як вбачається із змісту протоколу № 3 від 14.03.2019, наглядовою радою не вирішувалось питання про уповноваження тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" на вчинення правочину купівлі-продажу цінних паперів із ОСОБА_1 . Доказів прийняття будь-якого рішення щодо вчинення такого правочину загальними зборами чи дирекцією товариства матеріали справи не містять.

Разом з тим, суд враховує, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі № 910/13731/18).

Так, відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Тобто, законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.10.2024 у справі № 27/55 (914/1780/23), від 11.09.2018 у справі № 910/18812/17, від 08.07.2019 у справі № 910/19776/17.

Настання передбачених ст. 241 ЦК України наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеній у постановах від 02.04.2019 у справі № 904/2178/18, від 25.04.2018 у справі № 910/9915/17, від 10.04.2018 у справі № 910/11079/17.

При цьому, при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.01.2025 у справі № 910/13310/23,від 04.03.2021 у справі № 905/1132/20, від 20.03.2018 у справі № 910/8794/16).

Суд приймає до уваги, що на виконання договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 позивач надав розпорядження від 29.03.2019 на виконання облікової операції, а саме: на переказ пакетів цінних паперів, що є об`єктами договорів, покупцям, а також були підписані акти прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань, як передбачено п. п. 4.1.2, 4.3.2, 8.1 договорів. Однак вказані документи підписані від ПАТ "Проскурів" т.в.о. генерального директора ОСОБА_9 , який як встановлено судом вище є неуповноваженою особою, тому такі дії не можуть вважатись схваленням оспорюваних правочинів.

Крім того, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що після відчуження частини акцій ПрАТ "Холод", ПАТ "Проскурів" розмістило оголошення про скликання позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Холод" на 24 лютого 2020 року, до проекту порядку денного яких були включені питання щодо обрання органів управління ПрАТ "Холод", про що свідчить копія повідомлення ПАТ "Проскурів".

В подальшому товариство, володіючи 24,899 % від загальної кількості акцій товариства, в особі свого уповноваженого представника взяло участь у таких зборах.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонер, який на день подання вимоги сукупно є власниками 10 і більше відсотків голосуючих акцій товариства, має право вимагати скликання наглядовою радою позачергових загальних зборів акціонерного товариства.

Частиною 6 ст. 47 вищевказаного Закону визначено, що у разі неприйняття наглядовою радою рішення про скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів (акціонера), які на день подання вимоги сукупно є власниками 10 і більше відсотків простих акцій товариства, протягом 10 днів з моменту отримання такої вимоги або прийняття рішення про відмову у такому скликанні позачергові загальні збори такого товариства можуть бути проведені акціонерами (акціонером), які подавали таку вимогу відповідно до Закону, протягом 90 днів з дати надсилання такими акціонерами (акціонером) товариству вимоги про їх скликання.

Акціонери, які скликають позачергові загальні збори акціонерного товариства, не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення позачергових загальних зборів товариства розміщують повідомлення про проведення позачергових загальних зборів у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів або через особу, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку.

Враховуючи викладене, судом звертається увага на те, що, як відзначено Верховним Судом у постанові від 29.10.2025 в даній справі, аналіз змісту постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі № 924/232/22 (924/1354/20) свідчить про те, що суд апеляційної інстанції дослідив зібрані докази у справі і на виконання вказівок постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 924/1354/20 від 31.05.2022 встановив обставини того, що ТОВ Фондова компанія Центр - Інвест є депозитарною установою, у якої наявна ліцензія НКЦПФР серії АЕ № 263483 на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів - депозитарної діяльності депозитарної установи, видана 01.10.2013., а також те, що ПАТ Проскурів не вчинялося жодних дій, що могли свідчити про подальше схвалення оспорюваних правочинів, а уповноваженими органами товариства не приймалося жодних рішень щодо такого схвалення.

При цьому, у матеріалах справи відсутні, а відповідачами не надано будь-яких доказів, які могли би свідчити про подальше схвалення оспорюваних правочинів щодо купівлі-продажу акцій.

Також, як зазначив Верховний Суд у постанові від 29.10.2025 в даній справі, суди попередніх інстанцій, вказавши про те, що укладення спірних договорів купівлі-продажу, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , має ознаки недобросовісної поведінки, а тому в силу вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України останні не можуть вважатися добросовісними набувачами, не встановили того, чи є добросовісними або не добросовісними набувачами особи, у яких безпосередньо випробовуються прості іменні акції ПрАТ Холод ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ).

З цього приводу судом наголошується на тому, що згідно зі ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Умовами для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна обставин того 1) чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким; 2) чи перебуває спірне майно у володінні іншої особи (відповідача) та чи підтверджене таке володіння фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку; 3) чи знаходиться спірне майно у чужому володінні незаконно; 4) чи є об`єкт віндикаційного позову індивідуально-визначеним майном, що існує в натурі станом на час звернення з позовом. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.10.2024 у справі № 922/3838/21.

При цьому, встановлення обставин того, чи є добросовісними або недобросовісними набувачами особи, від яких позивач (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просить витребувати майно, має значення як для висновку про наявність чи відсутність необхідності витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 прості іменні акції ПрАТ Холод, так і для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18).

Судом відзначається, що посилання позивача на те, що всі договори купівлі-продажу фінансових інструментів (цінних паперів) були укладені в один день, 20.10.2022, а також на наявність родинних відносин (чи відносин підпорядкування, партійної приналежності) між контрагентами за договорами, якими опосередковувався продаж цінних паперів, не може засвідчувати недобросовісність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від яких позивач просить витребувати майно.

При цьому, суд погоджується з доводами представника третьої особи ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 щодо того, що якщо припускати лише потенційну можливість довідатися про підставу недобросовісності, то в цьому випадку жодна особа не могла бути вважатися добросовісною, адже завжди буде існувати потенційна можливість довідатися про незаконність набуття продавцями відчужених ним акцій.

Крім того, суд зазначає, що оскільки продавців представляла інвестиційна фірма-торговець цінних паперів (ТОВ «Підприємство «Росан-Цінні папери»), яка здійснює професійну діяльність на ринках капіталу з торгівлі фінансовими інструментами, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мали усі підстави сподіватися на законність набуття продавцями акцій, а відтак, і не мали необхідності та обов`язку щось додатково перевіряти та встановлювати.

Також, твердження позивача про те, що відсутність доказів оплати спірних акції свідчить про недобросовісність відповідачів суд вважає безпідставним, адже оплата акцій стосується виконання договірних зобов`язань, що не може характеризувати поведінку контрагентів за договорами станом на час їх укладення.

Крім того, посилання позивача як на ознаку недобросовісності відповідачів на те, що жодним із відповідачів не було наведено зрозумілий економічний мотив купівлі ними спірних акцій також є необґрунтованим, виходячи з правової природи даних правовідносин, які є приватно-правовими, враховуючи при цьому, що в силу положень ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, враховуючи відсутність підстав для висновку про наявність в діях осіб, у яких безпосередньо витребовуються прості іменні акції ПрАТ Холод ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) ознак зловживання правом в розумінні ст. 13 ЦК України, оскільки позивачем не доведено, що названі особи є недобросовісними набувачами в спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне відмовити у позові також і в частині позовних вимог про витребування акцій на користь ПАТ "Проскурів".

Судом відзначається, що частинами 1, 2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також судом при вирішенні спору взято до уваги, що у справі Трофимчук проти України Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін; Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа Руїс Торіха проти Іспанії).

За таких обставин, беручи до уваги наведене вище, суд відзначає, що підстави для задоволення позову відсутні, відтак, у позові слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Зважаючи на зміст ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в даній справі у зв`язку з відмовою в позові покладаються на позивача. При цьому судом враховано, що у п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" відзначено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Крім того, заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28.07.2023р. по справі № 924/232/22 (924/1354/20), відповідно до ст. 145 ГПК України слід скасувати у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись статтями 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства "Проскурів" (м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 11, ідентифікаційний код 30593842) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_14 ) 10089,6 грн (десять тисяч вісімдесят дев`ять гривень 60 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Видати наказ.

Стягнути з акціонерного товариства "Проскурів" (м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 11, ідентифікаційний код 30593842) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 3363,2 грн (три тисячі триста шістдесят три гривні 20 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Видати наказ.

Стягнути з акціонерного товариства "Проскурів" (м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 11, ідентифікаційний код 30593842) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 3363,2 грн (три тисячі триста шістдесят три гривні 20 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Видати наказ.

Стягнути з акціонерного товариства "Проскурів" (м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 11, ідентифікаційний код 30593842) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 3363,2 грн (три тисячі триста шістдесят три гривні 20 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Видати наказ.

Заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.07.2023р. по справі № 924/232/22 (924/1354/20), скасувати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.02.2026 року.

Суддя С. В. Заверуха