ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3080/25

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Бойко Я.Р.

Представники учасників у справі не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3080/25 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2025 відкрито провадження у справі № 911/3080/25 про неплатоспроможність Боржниці; введено процедуру реструктуризації боргів Боржниці; керуючою реструктуризацією Боржниці призначено арбітражну керуючу Белінську Н.О.; призначено на 02.12.2025 проведення попереднього засідання у справі.

21.10.2025 Господарським судом Київської області в установленому порядку було здійснено публікацію оголошення № 77487 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

27.11.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» від 27.11.2025 б/№ (вх. № 8082) про визнання грошових вимог до Боржниці у сумі 7846,70 грн.

28.11.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення керуючої реструктуризацією Боржниці від 28.11.2025 № 02-891/8005 (вх. № 16708/25) про розгляд кредиторських заяв ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «Коллект Центр».

01.12.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» щодо заявлених вимог.

Ухвалою суду від 02.12.2025 попереднє засідання відкладено на 13.01.2026; кредиторську заяву ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» прийнято до розгляду в попередньому засіданні.

13.01.2026 в судове засідання учасники у справі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом в судовому засіданні 13.01.2026 розглядаються заяви кредиторів про визнання грошових вимог до Боржниці ОСОБА_1 , які надійшли в порядку ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення відповідного оголошення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2020 у справі № 904/3060/19.

Як зазначено вище, оголошення № 77487 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 опубліковане 21.10.2025, отже встановлений ст. 45 КУзПБ строк на заявлення грошових вимог кредиторів почав перебіг 22.10.2025 і закінчився 20.11.2025.

Розглянувши кредиторську заяву ТОВ «ФК «Ел. Ен. Груп» суд зазначає наступне.

Заява сформована Заявником в підсистемі «Електронний суд» 27.11.2025, отже з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Заявником заявлено до визнання грошові вимоги до Боржниці у розмірі 7746,70 грн за кредитними правовідносинами та крім того 10844,80 грн судових витрат, з яких: 4844,80 грн судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вказані вимоги виникли на підставі Договору про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту від 26.03.2025 № 1342878, укладеного між Боржником і ТОВ «ФК «КІФ», відповідно до якого первісний кредитор надав Боржнику кредит у розмірі 3750,00 гривень терміном на 90 днів.

В подальшому Договір пролонгувався відповідно до додаткових угод від 26.04.2024 та 27.05.2025 з кінцевою датою повернення кредиту до 25.08.2025.

Відповідно до п. 3.1. Договору, за цим Договором Товариство надає Клієнту Кредит у гривні, а Клієнт зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити передбачені цим Договором проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Пункт 3.2. Договору передбачає, що сума Кредиту складає - 3750 гривень. Тип Кредиту - Кредит.

Відповідно до п.п. 3.4.1., 3.4.2. Договору, пільгова процентна ставка (знижка) - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду/ наступного пільгового періоду користування Кредитом. Після закінчення строку пільгового періоду / наступного пільгового періоду - нараховується стандартна процентна ставка.

Стандартна процента ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.59% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується з першого дня Стандартного періоду.

Кредитодавцем було надано Боржниці суму кредиту відповідно до умов Договору. Проте Боржницею не було виконано зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості Боржниці за Договором про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №1342878 від 26.03.2025 становить 7846,70 грн.

В подальшому на підставі Договору факторингу №14102025 від 14.10.2025 ТОВ «ФК «КІФ» передало право вимоги до Боржниці ТОВ «ФК Профіт», який у свою чергу на підставі Договору факторингу № 12112025 від 12.11.2025 право вимоги до Боржниці відступив на користь ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп».

Керуючою реструктуризацією Боржниці вказані вимоги в загальному розмірі 7846,70 грн визнані.

Крім того, як вказано вище, Заявником заявлено до визнання витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючою реструктуризацією вказані судові витрати не визнані.

Щодо витрат ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У справі № 904/1907/15 перед КГС ВС було поставлено питання щодо визначення правової природи витрат на професійну правничу допомогу, які належать до витрат, пов`язаних із провадженням у справі про банкрутство (неплатоспроможність) в господарському суді. У постанові від 23.09.2021 палата дійшла висновку, що такі витрати не є поточними вимогами у справі про банкрутство (неплатоспроможність) та належать: 1) у справі про банкрутство - до вимог першої черги (ч. 1 ст. 64 КУзПБ); 2) у справі про неплатоспроможність - до витрат, що відшкодовуються в повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (ч. 2 ст. 133 КУзПБ).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Відповідно до п.п. 91-93 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 904/4387/19 за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18».

Відповідно до висновків об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду сформульованих у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 відповідно до яких розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2025 між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та адвокатом Калачиком В.В. укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 8/2025.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Заявником до заяви додано копії: Договору про надання правової допомоги № 8/2025 від 18.11.2025; Акту про надання правничої допомоги від 24.11.2025 до Договору.

В той же час суд зазначає, що згідно судової практики Верховного Суду в постанові від 15.10.2024 у справі № 911/1041/19(910/4281/23), визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критеріїв розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас, у постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява № 19336/04).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Суд зазначає, що дана справа (безпосередньо в частині розгляду кредиторської заяви ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп») є справою незначної складності. У спорах при розгляді кредиторських вимог такого характеру за відсутності протиріч між наявними у справі документами судова практика є сталою. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України; великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи (в частині розгляду кредиторської заяви ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп»), обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, беручи до уваги заперечення керуючої реструктуризацією Боржниці проти покладення на Боржницю заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати Заявника на правничу допомогу адвоката за розгляд справи підлягають частковому відшкодуванню Боржницею, а саме у розмірі 2000,00 грн. В іншій частині витрат Заявника на правничу допомогу, в сумі 4000,00 грн, суд відмовляє у покладенні даних витрат на Боржницю.

Враховуючи викладене вище, заявлені ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» до ОСОБА_1 грошові вимоги підлягають визнанню частково, в розмірі: 6844,80 грн (судовий збір, витрати на правничу допомогу) - до задоволення вимог кредиторів; 7846,70 грн (заборгованість за кредитом, відсотками) - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

Водночас суд зазначає, що ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» подано заяву про грошові вимоги до Боржниці ОСОБА_1 з пропуском строку, встановленого ст. 45, 122 КУзПБ, наслідком чого відповідно до ч. 4 ст. 45 КУзПБ є те, що ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» не має права вирішального голосу на зборах кредиторів.

Згідно ст. 122 КУзПБ, попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. В ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Судом встановлено, що станом на дату попереднього засідання окрім вказаної вище заяви ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп», будь-яких інших заяв кредиторів з вимогами до Боржниці до суду не надходило.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку, що до реєстру вимог кредиторів Боржниці підлягають включенню наступні грошові вимоги:

- ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» у сумах: 6844,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 7846,70 грн - 2 черга (без права вирішального голосу).

За підсумком попереднього засідання суд зобов`язує керуючу реструктуризацією Боржниці арбітражну керуючу Белінську Н.О. організувати проведення зборів кредиторів Боржниці; письмово повідомити учасників у справі про банкрутство про місце, дату і час проведення зборів кредиторів Боржниці, належні докази про що надати суду; також надати суду протокольне рішення зборів кредиторів Боржниці, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 123 КУзПБ.

Керуючись ст. 120, 121, 232-235, 255 ГПК України, ст. 45, 47, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» від 27.11.2025 б/№ (вх. № 8082) задовольнити частково. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою «ФК «Ел.Ен.Груп» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумах: 4844,80 грн (судовий збір) - до задоволення вимог кредиторів; 2000,00 грн (витрати на правничу допомогу) - до задоволення вимог кредиторів; 7846,70 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині заявлені вимоги відхилити.

2. Зобов`язати керуючу реструктуризацією Боржниці арбітражну керуючу Белінську Н.О. організувати проведення загальних зборів кредиторів Боржниці; письмово повідомити учасників у справі про банкрутство про місце, дату і час проведення зборів кредиторів Боржника, належні докази про що надати суду.

3. Зобов`язати керуючу реструктуризацією Боржниці арбітражну керуючу Белінську Н.О. надати суду протокольне рішення зборів кредиторів Боржниці, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 123 КУзПБ.

4. Засідання суду щодо розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів, або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначити на « 10» лютого 2026 року о 10 год. 30 хв. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108, в залі судових засідань № 1.

5. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Повна ухвала підписана 05.02.2026.

Суддя С.Ю. Наріжний