УХВАЛА

10 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 918/973/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства-фірми "Алком"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 у справі

за позовом Приватного підприємства-фірми "Алком"

до Рівненського державного центру науково-технічної і економічної інформації,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1) Міністерства освіти і науки України, 2) Державної наукової установи "Український інститут науково-технічної експертизи та інформації", 3) Державного підприємства "Рівненський державний центр науки, інновацій та інформатизації"

про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Приватного підприємства-фірми "Алком" на постанову Північно-західного господарського суду від 07.01.2026 (повний текст складено 15.01.2026), ухвалену за результатами перегляду рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2024 у справі № 918/973/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства-фірми "Алком", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак у поданій касаційній скарзі не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у Приватного підприємства-фірми "Алком". Таким чином, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що зазначення відомостей про наявність електронного кабінету в особи, від імені якої подається касаційна скарга, якщо така скарга подана через електронний кабінет її представника, сприяє обміну документами між учасниками справи в електронній формі.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 встановлено у розмірі 2684,00 грн.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як установив Верховний Суд, Приватне підприємство-фірма "Алком" подало позовну заяву у 2023 році, відповідно до якої позивач просив суд виділити в натурі Приватному підприємству-фірмі "Алком" два окремі нежитлові приміщення загальною площею 767,9 кв.м, що відповідають розміру 13/100 частки в нежитловому будинку № 22-А, розташованого у місті Рівне, на вулиці Замковій, які складаються з: нежитлового приміщення № 1: підвал: № 1 - підвал площею 124,9 кв.м; № 2 - підвал площею 40,3 кв.м; № 3 - підвал площею 23,3 кв.м; 1 поверх № 4 - тамбур площею 3,3 кв.м; № 5 - торгова зала площею 225,0 кв.м; № 6 - торгова зала площею 44,0 кв.м; № 7 - торгова зала площею 49,8 кв.м; № 8 - підсобне приміщення площею 11,3 кв.м; № 9 - підсобне приміщення площею 8,8 кв.м; № 10 - приміщення площею 27,3 кв.м; № 11 - рукомийна площею 5,5 кв.м; № 12 - туалет площею 0,9 кв.м; № 13 - коридор площею 3,0 кв.м; № 14 - туалет площею 1,0 кв.м; № 15 - туалет площею 1,0 кв.м; № 16 - туалет площею 1,0 кв.м; № 17 - підсобне приміщення площею 30,0 кв.м. Загальна площа приміщень 600,4 кв.м; нежитлового приміщення № 2: 1 поверх № 1 - приміщення площею 32,6 кв.м; № 2 - коридор площею 3,3 кв.м; № 3 - електрощитова площею 10,6 кв.м; № 4 - приміщення площею 17,4 кв.м; № 5 - приміщення площею 16,2 кв.м; № 6 - приміщення площею 37,0 кв.м; № 7 - приміщення площею 43,0 кв.м; № 8 - приміщення площею 7,4 кв.м. Загальна площа приміщень 167,5 кв.м та припинити право спільної часткової власності Приватного підприємства-фірма "Алком" на 13/100 частини нежитлового будинку № 22-А, розташованого в місті Рівне на вулиці Замковій.

Верховний Суд ураховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, відповідно до якої майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги свідчить про її майновий характер (подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Згідно із частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Ураховуючи наведене, вимога Приватного підприємства-фірми "Алком" про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, є вимогою майнового характеру, а вимога про припинення права спільної часткової власності є вимогою немайнового характеру.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.02.2024 у справі № 918/973/23 позов Приватного підприємства-фірми "Алком" задоволено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 у справі № 918/973/23 скасовано рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2024 у справі № 918/973/23, ухвалено нове рішення, яким у позові Приватного підприємства-фірми "Алком" відмовлено.

Приватне підприємство-фірма "Алком" у касаційній скарзі просить Суд скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 у справі № 918/973/23 та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник мав сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржуване судове рішення в частині однієї вимоги майнового характеру та однієї вимоги немайнового характеру в розмірі, розрахованому за формулою: (вартість частки спірного нерухомого майна х 1,5 % + 2684,00 грн) х 200 % х 0,8, де 1,5 % - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру; 2684,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру; 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги; 0,8 - коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При цьому Суд звертає увагу скаржника на те, що згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 у справі № 918/973/23 Приватне підприємство-фірма "Алком" подало квитанцію про сплату від 21.01.2026 № 9896-9199-7890-7991 на суму 28 797,60 грн. Проте Суд не може перевірити, чи судовий збір за подання касаційної скарги сплачено у встановленому законом розмірі, у зв`язку з відсутністю доказів вартості частки спірного нерухомого майна. Матеріали касаційної скарги Приватного підприємства-фірми "Алком" також не містять відомостей про вартість частки спірного нерухомого майна. Оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до суду касаційної інстанції, а матеріали справи № 918/973/23 у Верховному Суді відсутні, Суд позбавлений можливості встановити вартість частки спірного нерухомого майна.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Приватному підприємству-фірмі "Алком" необхідно подати до суду касаційної інстанції:

- касаційну скаргу в новій редакції, в якій слід зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у скаржника;

- докази сплати судового збору за подання касаційної скарги в установленому законом порядку і розмірі за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" (у разі, якщо ця сума не відповідає сумі сплаченій скаржником згідно з квитанцією про сплату від 21.01.2026 № 9896-9199-7890-7991) та докази вартості частки спірного нерухомого майна.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до частини 9 статті 42 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства-фірми "Алком" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 у справі № 918/973/23 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай