ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

02 лютого 2026 року Справа № 915/1643/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулейманової С.М.,

представника АТ «НАЕК «Енергоатом»: Шень С.І. (в режимі ВКЗ),

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» б/н від 17.01.2026 (вх.№776/26 від 19.01.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1643/24

за первісним позовом: Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки»,

про: стягнення штрафних санкцій у розмірі 117732,94 грн,

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки»,

до відповідача: Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

про: стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі 925573,52 грн, -

в с т а н о в и в:

29.12.2025 у справі №915/1643/24 Господарським судом Миколаївської області прийнято рішення, яким первісний позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» (надалі ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки») на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - АТ «НАЕК «Енергоатом») 7996,95 грн пені, 15549,63 грн штрафу та 2422,40 грн судового збору. В решті первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

19.01.2026 від ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» до суду надійшла заява б/н від 17.01.2026 (вх.№776/26) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1643/24, в якій заявник просить суд стягнути з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34400,0 грн, а також провести судове засідання з приводу слухання даної заяви без участі ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.01.2026 заяву ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» б/н від 17.01.2026 (вх.№776/26 від 19.01.2026) призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.02.2026.

02.02.2026 на адресу Господарського суду Миколаївської області через систему «Електронний суд» представником АТ «НАЕК «Енергоатом» подано заяву, сформовану в системі «Електронний суд» 02.02.2026 (вх. №1483/26), в якій просить суд у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити у зв`язку з порушенням ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» процедури їх заявлення; не співмірністю заявлених витрат, а також посилаючись на те, що відмова у зустрічному позові та фактичне задоволення первісного позову є підставою для покладення судових витрат на ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки».

У судовому засіданні представником АТ «НАЕК «Енергоатом» підтримана позиція, викладена у запереченнях від 02.02.2026.

02.02.2026 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали без її проголошення.

Розглянувши заяву ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст.244 ГПК України).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.244 ГПК України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.244 ГПК України).

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч.2 ст.244 ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 123 ГПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною четвертою статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Поряд з цим згідно з вимогами ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі (ч.2 ст.169 ГПК України).

Тобто з вказаних норм вбачається, що заява про відшкодування судових витрат (витрат на правову допомогу та інших судових витрат) може бути заявлена в усній або письмовій формі до закінчення судових дебатів, які в силу ч.1 ст. 219 ГПК України вважаються завершеними до моменту переходу суду на стадію ухвалення рішення. При цьому за наявності такої заяви, яка подана у визначений законом строк, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18).

Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №907/850/22.

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які відповідач поніс чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді у сумі 9000,0 грн, долучено до позовної заяви Договір про надання правничої допомоги від 14.06.2024 та зазначено, що акт виконаних робіт (наданих послуг) та докази сплати грошових коштів будуть надані у встановленому законом порядку.

19.01.2026 на адресу Господарського суду Миколаївської області через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву (вх. №776/26), сформовану в системі «Електронний суд» 17.01.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1643/24, в якій заявник просить суд стягнути з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34400,0 грн. В підтвердження понесення зазначених витрат заявником надано суду Додаткову угоду №1 від 16.01.2026 до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2024; Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2024; Довідку про отримання грошових коштів від 16.01.2026.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судових дебатів 22.12.2025 представником ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» було доведено до відома суду, що ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» буде реалізовувати своє право на відшкодування виплат на професійну допомогу.

У судовому засіданні 22.12.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

У судовому засіданні 29.12.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі №915/1643/24. Повний текст рішення підписано судом 08.01.2026.

Заяву про ухвалення додаткового рішення на професійну правничу допомогу ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» сформовано у системі «Електронний суд» 17.01.2026 (реєстрація у суді 19.01.2026 за вх. №776/26). Тобто заяву подано поза межами п`ятиденного строку, як з дати проголошення вступної та резолютивної частини рішення, так і з дати підписання повного тексту судового рішення.

При цьому, ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» разом із вказаною вище заявою до суду не подано клопотання про поновлення пропущеного строку та обґрунтування поважності причин його пропуску.

З огляду на викладене, враховуючи передбачене ч.8 ст.129, ч.3 ст.169 ГПК України право особи протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення подати докази понесених судових витрат та зважаючи на порушення порядку забезпечення практичної реалізації цього права, зокрема строки, визначені абз.2, 3 ч.8 ст.129 та ч.7 ст.116 ГПК України, суд залишає без розгляду заяву ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про ухвалення додаткового рішення про ухвалення додаткового рішення на професійну правничу допомогу, сформовану в системі «Електронний суд» 17.01.2026 (вх. №776/26 від 19.01.2026).

Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 233, 234 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» б/н від 17.01.2026 (вх.№776/26 від 19.01.2026) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №915/1463/24, - залишити без розгляду.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України та підписано суддею 06.02.2026.

Суддя М.В. Мавродієва