ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 року м.Дніпро Справа № 912/1680/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Логвиненко І.Г.

представники сторін:

від прокуратури: Федотова О.П. (в залі суду);

від відповідача-1: Лисенко С.В. (власні засоби);

інші учасники: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2025 (суддя Тимошевська В.В., повний текст якого підписаний 02.09.2025) у справі № 912/1680/25

за позовом: Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області м.Кропивницький в інтересах держави в особі:

Східного офісу Держаудитслужби м. Дніпро в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області м. Кропивницький

та Кіровоградської обласної ради м. Кропивницький

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" м. Кропивницький

2. Комунального закладу "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" м. Кропивницький

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 69 832,77 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Кіровоградської обласної ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" та до Комунального закладу "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" (відповідач 2) про:

- визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 01.07.2024 до Договору № 2024065-КЦ від 16.01.2024 про постачання електричної енергії споживачу, укладену між ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" та Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія";

- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 02.07.2024 до Договору № 2024065-КЦ від 16.01.2024 про постачання електричної енергії споживачу, укладену між ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" та Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія";

- стягнути з ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" на користь загального фонду обласного бюджету надмірно отримані кошти за договором №2024065-КЦ від 16.01.2024 у розмірі 69 832,77 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що сторонами договору всупереч інтересам держави та в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" збільшено ціну за одиницю товару за відсутності підтверджуючих документів щодо наявності коливання ціни на ринку у відповідний період та з порушенням вимог щодо пропорційності збільшення ціни.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2025 у справі № 912/1680/25 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсною додаткову угоду № 1 від 01.07.2024 до Договору № 2024065-КЦ від 16.01.2024 про постачання електричної енергії споживачу, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" та Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія".

Визнано недійсною додаткову угоду № 2 від 02.07.2024 до Договору № 2024065-КЦ від 16.01.2024 про постачання електричної енергії споживачу, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" та Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" на користь загального фонду обласного бюджету Кіровоградської обласної ради надмірно отримані кошти за договором № 2024065-КЦ від 16.01.2024 у розмірі 69 832,77 грн

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" м. Кропивницький на користь Кіровоградської обласної прокуратури м. Кропивницький 4 844,80 грн судового збору.

Стягнуто з Комунального закладу "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" на користь Кіровоградської обласної прокуратури м. Кропивницький) 2 422,40 грн судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія", в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

При цьому, заявник в апеляційній скарзі зауважує, що зобов`язання за договором та додатковими угодами до нього вже виконані сторонами, строк дії договору закінчився наприкінці 2024 року. Вимагаючи визнати недійсними вже реалізовані додаткові угоди, прокурор не бере до уваги, що у сторін немає правових інструментів, аби відкоригувати умови укладених правочинів, зокрема шляхом розірвання договору. Якби на момент вчинення договору про закупівлю у 2023 році постачальник знав, що у нього не буде законної можливості змінювати ціну товару у разі її коливання на ринку, він взагалі не укладав би договір про постачання електричної енергії. Додаткові угоди до договору укладалися за згодою сторін - постачальник був готовий поставляти електричну енергію за закріпленою у додаткових угодах ціною, а споживач погодився споживати її за такою ціною. Наразі незастосування наслідків недійсності додаткових угод до обох сторін правочину (постачальника) носить дискримінаційний характер. Позивачем в позовних вимогах не оскаржуються механізм зміни ціни передбачений Договором, як такий, що суперечать Особливостям та Закону України "Про закупівлі". Позивач не доводить порушення інтересів держави.

Керівник Кропивницької окружної прокуратури у відзиві, наданому апеляційному суду, зазначає, що механізм збільшення ціни сторони узгодили в договорі, однак він не дотриманий щодо передбаченого періоду для порівняння цін; виходячи з визначеного в договорі механізму зміни ціни та даних сайту ДП "Оператор ринку", наявне коливання ціни є непропорційним коливанню ціни згідно додаткових угод; кошти стягуються на підставі ст. 1212 ЦК України, що узгоджується з відповідною практикою Верховного Суду; прокурор звернувся з позовом у справі на законних підставах з наявністю для вказаного відповідних підстав.

Скаржник у відповіді на відзив на апеляційну скаргу зазначив, що при укладанні додаткових угод до Договору відповідач виходив з правової природи договору, як домовленості двох сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України), свободи договору (пункт 3 частини 1 статті 3, частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України), тому вважає, що прокурором не доведено недотримання відповідачем під час укладання правочинів вимог статті 203 Цивільного кодексу України. Позиція прокурора про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними у повній мірі ігнорує той факт, що усі ці угоди підписувалися не тільки відповідачем, а й споживачем, жодних зауважень ним не висловлювалося, своїм правом на розірвання договору через незгоду з його умовами споживач також не скористався.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 23.09.2025 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Кіровоградської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

29.09.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2025 у справі № 912/1680/25; розгляд справи призначено на 03.02.2026; сторонам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

08.10.20205 до суду від представника апелянта Лисенко С.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

В судовому засіданні 03.02.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Відповідно до інформації, розміщеної в системі публічних закупівель "ProZorro", Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" оприлюднено 28.12.2023 оголошення № UA-2023-12-28-003739-a про проведення процедури "Відкриті торги з особливостями щодо закупівлі за предметом "Електрична енергія (без послуг з розподілу) (ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" 09310000-5 - Електрична енергія)" обсягом 100 000 кіловат-година з терміном постачання до 31.12.2024 з очікуваною вартістю 700 000,00 грн (а.с. 15-19, т.1).

За результатами закупівлі між Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" (Споживач) та переможцем закупівлі ТОВ "КОЕК" (Постачальник) укладено договір № 2024065-КЦ від 16.01.2024 про постачання електричної енергії споживачу з додатками (далі - Договір) на постачання у 2024 році електричної енергії в кількості 100 000 кВт*год (а.с. 25-29, т.1).

Згідно Договору, ціна за одиницю товару складає 5,41677 грн/кВт*год без ПДВ та 6,500124 грн/кВт*год з ПДВ. Загальна ціна Договору - 650 012,40 грн, у тому числі ПДВ.

Пунктом 13.6. Договору передбачено, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема:

- Погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в Договорі на момент його укладення. (підпункт 13.6.2.).

За підпунктом 13.6.2.1. Договору механізм збільшення ціни з підстав, визначених п. 13.6.2. Договору здійснюється виходячи з таких критеріїв:

Законом України "Про ринок електроенергії" визначено, що ДП "Оператор ринку" оприлюднює інформацію щодо середньозваженої ціни електричної енергії, у тому числі "за місяць". Під середньозваженою ціною РДН ОЕС України "за місяць" на певну дату сторони розуміють середньозважену ціну, що склалась на РДН ОЕС України (кількість днів) з 01 числа місяця включно до даної дати, відповідно середньозважена ціна РДН ОЕС України "за місяць" станом на останнє число місяця відображає ціну на ринку, що склалась за увесь календарний місяць.

Оскільки, розрахунковим періодом за даним Договором є календарний місяць, факт збільшення ціни за одиницю товар) на ринку засвідчується виходячи з середньозваженої ціни електричної енергії на РДН ОЕС України "за місяць" шляхом порівняння ціни на дату укладання договору та на останнє число місяця, в якому відбулось підвищення ціни.

Сторони погоджуються та допускають, що документальним підтвердженням коливання ціни товару на ринку для даного Договору є експертні висновки уповноважених органів, в тому числі Торгово-промислових палат, сформовані на підставі інформації, розміщеної на офіційному вебсайті ДП "Оператор ринку".

У підпункту 13.6.2.2. Договору погоджено, що у разі настання обставин визначених пунктом 13.6.2. Постачальник письмово звертається до Споживача, та направляє проєкт додаткової угоди щодо внесення змін до Договору, з відповідним обґрунтуванням. Якщо зміна ціни за одиницю товару в договорі вже проводилась, то наступна зміна здійснюється на підставі інформації щодо середньозваженої ціни товару на РДН ОЕС України "за місяць" на дату, що відповідає останній зміні ціни даного Договору, та на останнє число місяця, в якому відбулось підвищення ціни.

Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості товару здійснюється у додатковій угоді виходячи з ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах - від останньої зміни ціни даного Договору та кількості товарної продукції.

За підпунктом 13.6.2.3. Договору Споживач розглядає проєкт додаткової угоди до Договору та протягом 3 робочих днів з дня отримання підписує та направляє Постачальнику підписану додаткову угоду з боку Споживача. Зміна ціни відбувається з дати зазначеної сторонами в такій додатковій угоді.

Згідно підпункту 13.1.2.3. Договору, у разі, якщо Споживач не погоджується з обґрунтованими змінами він, протягом 3 робочих днів з дня отримання додаткової угоди, направляє Постачальнику письмове повідомлення про незгоду/неприйняття змін.

01.07.2024 між сторонами Договору укладено Додаткову угоду № 1 за якою внесено зміни до Договору та збільшено ціну за одиницю товару до 7,4981 грн за 1 кВт*год, без ПДВ та 8,99722 грн за 1 кВт*год з ПДВ (а.с. 30, т.1).

Додаткова угода № 1 від 01.07.2024 укладена з урахування експертного висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-287/8 від 01.07.2024 та застосовується з 01.07.2024 (а..с 31, т.1).

02.07.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду № 2, за якою внесено зміни до Договору щодо зменшення обсягу електричної енергії, яка підлягає постачанню за Договором, до 81 410,957 кВт*год. Також зафіксовано ціну по обсягам, з урахування зміни згідно Додаткової угоди № 1 від 01.07.2024. (а.с. 32, т.1).

В подальшому між сторонами Договору укладались Додаткові угоди № 3 від 09.10.2024, № 4 від 29.11.2024, № 5 від 23.12.2024, згідно яких змінювалась сума Договору (а.с. 33-35, т.1).

На виконання Договору та згідно підписаних Актів прийняття-передавання товарної продукції ТОВ "КОЕК" поставлено Комунальному закладу "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" електричну енергію в загальному обсязі 60 992 кВт*год, вартість якої повністю оплачена в сумі 466 288,33 грн (а.с. 36-57, 127-128, т.1).

Розрахунок здійснено з урахуванням зміни ціни згідно Додаткових угод до Договору.

Як стверджує Прокурор, додаткові угоди № 1 від 01.07.2024 та № 2 від 02.07.2024 (оспорювані угоди) є такими, що не відповідають вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та погодженому в Договорі механізму зміни ціни, оскільки укладені за відсутності підтверджуючих документів щодо наявності коливання ціни на ринку у відповідний період та з порушенням вимог щодо пропорційності збільшення ціни.

Крім того, Прокурор вважає, що відповідачем 1 не дотримано вимог щодо надання обґрунтування необхідності внесення змін до Договору, а саме чому таке підвищення ціни на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері, не навів причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник не довів, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Задовольняючи позов, господарський суд виходив із доведеності, законності та обґрунтованості вимог позивача.

Суд послався на те, що є обґрунтованим твердження Прокурора про те, що збільшення ціни товару за Договором згідно Додаткової угоди №1 від 01.07.2024 здійснено за відсутності підтверджуючих документів щодо наявності коливання ціни на ринку у відповідний період, оскільки наданий експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № 287/8 від 01.07.2024 не містить інформацію про зміну ціни за період з моменту укладення Договору.

Одночасно, є слушними доводи Прокурора, що застосувавши механізм зміни ціни згідно абз. 4 підпункту 13.6.2.1. Договору (порівняння середньозваженої ціни РДН по ОЕС на дату укладення Договору та на останнє число місяця, в якому відбулось підвищення ціни (за місяць) за даними ДП "Оператор ринку"), коливання відбулось на 12,45 % (станом на 16.01.2024 - 4805,32 грн/МВт.год, станом на 30.06.2024 з 1 по 30.06.2024 - 5 403,38 грн/МВт.год).

Поряд з цим, згідно Додаткової угоди № 1 від 01.07.2024 відсоток коливання становить 38,42, що не є пропорційним наведеному вище відсотку та порушує наведені вище приписи законодавства щодо дотримання принципу пропорційності коливання ціни.

У будь-якому разі використання періоду для порівняння ціни до дати укладення Договору (з 01 по 16.01.2024) є таким, що не відповідає п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підпункту 2 п. 19 Особливостей, тоді як відповідач під час розгляду справи не доводить фактичне збільшення ціни у законодавчо визначений період, в межах якого коливання ціни буде пропорційним відсотку збільшення згідно Додаткової угоди № 1 від 01.07.2024.

Наведене суд визнав достатньою підставою для визнання Додаткової угоди №1 від 01.07.2024 недійсною згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Додаткова угода №2 від 02.07.2024 дублює положення Додаткової угоди №1 від 01.07.2024, а тому теж є такою, що суперечить п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підпункту 2 п. 19 Особливостей, що є підставою для визнання її недійсною згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України.

При цьому, Додаткова угода №2 від 02.07.2024 підлягає визнанню недійсною повністю, оскільки зменшення обсягу постачання електричної енергії є, у тому числі, наслідком збільшення ціни за одиницю товару, оскільки законодавство забороняє в таких випадках збільшення загальної ціни за договором. Окрім того, фактично поставлена електрична енергія (60 992 кВт*год) є меншою від передбаченої в Додатковій угоді № 2 від 02.07.2024 (81410,957 кВт*год).

Задовольняючи вимоги про стягнення коштів, Господарський суд зазначив, що відповідно до наданих Актів прийняття-передавання товарної продукції всього за Договором поставлено 60992 кВт*год електричної енергії, вартість якої повністю оплачена Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" в загальній сумі 466 288,33 грн. Однак, правильною вартістю вказаного об`єма електричної енергії є сума 396 455,56 грн (60992кВт х 6,500124 грн з ПДВ).

За вказаних обставин різниця зайво сплачених Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" коштів складає 69 832,77 грн (466 288,33 грн - 396 455,56 грн), які визнані судом такими, що підлягають стягненню з ТОВ "КОЕК".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює

орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі

відсутності такого органу.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99 визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з частковою державною власністю у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

«Інтерес держави» охоплює широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у бюджетній сфері, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора із захисту суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Згідно пункту 1 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного

суду України, прокурори та їх заступники подають позовні заяви саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Слід зазначити, що у судовому процесі держава бере участь як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач і визначив стороною у справі певний орган (така позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20.08.2020 у справі №913/152/19, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 27.02.2019 у справі №761/3884/18).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі 912/2385/18 зроблено висновок про застосування ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Зокрема зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому

статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після

того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23

Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

З урахуванням викладеного, звернення до суду прокурора є обґрунтованим, приймаючи до уваги, що спірні правовідносини виникли у 2024 році, однак уповноваженими органами заходів до усунення порушень та фактичного стягнення безпідставно сплачених коштів не вжито, хоча достеменно було відомо про дані обставини.

Вказане беззаперечно свідчить про бездіяльність органів, уповноважених державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Таким чином, звернення прокурора до суду в інтересах держави, а саме Кіровоградської обласної ради та Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області є правомірним і виправданим, оскільки, як зазначалося вище, вказаними органами самостійно таких заходів не вжито і, як наслідок, інтереси держави залишилися незахищеними.

Верховний Суд у справі №126/786/19 від 15.01.2020 (провадження №61- 12929св19) зазначив, що Закон України «Про прокуратуру» та положення ЦПК України не містять жодної норми, яка б зобов`язувала прокурора надавати докази неналежного здійснення органом, уповноваженим здійснювати функції у спірних правовідносинах, своїх повноважень щодо захисту інтересів держави та доказів неможливості такого звернення самостійно. Прокурор повинен лише обґрунтувати наявність підстав.

Підкреслюючи необхідність дотримання принципу рівності процесуальних можливостей сторін у справі «Бацаніна проти Росії», в пункті 27 Європейський Суд з прав людини визначив, що підтримка прокуратурою одної із сторін може бути виправдана за певних обставин, в тому числі у випадку, коли інтереси держави потребують захисту (рішення у справі «Бацаніна проти Росії» № 8927/02 від 26 травня 2009 року).

Водночас є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує

справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Вказаним і обумовлюються підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави у суді і спростовуються доводи апеляційної скарги, що прокурором не обґрунтовано та не доведено підстав для здійснення представництва.

Щодо вимоги про визнання недійсними оспорюваних угод.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів зауважує, що положеннями статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів. Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Договір про постачання електричної енергії споживачу № 2024065-КЦ від 16.01.2024 укладено сторонами за результатами процедури проведення публічних торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з частинами 4, 5 статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Частиною 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

У зв`язку з необхідністю забезпечення потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю (після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі) замовником за яким є суб`єкт, визначений у частині першій статті 2 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.

Отже, Законом України "Про публічні закупівлі" встановлено імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватись виключно у випадках, визначених статтею 41 Закону.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 22 Закону "Про публічні закупівлі" тендерна документація має містити проєкт договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов:

- відбувається за згодою сторін;

- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації);

- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);

- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%;

- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/17.

У роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" зазначено, що внесення змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Тобто, для збільшення ціни закупівлі товару у договорі закупівлі товару за державні кошти сторонами договору повинно бути доведено та документально підтверджено факт коливання ціни такого товару на ринку у бік збільшення.

З аналізу вищенаведеного слідує, що коливання ціни товару на ринку передбачає динаміку ціни товару у бік збільшення за період з моменту укладення договору та до моменту виникнення необхідності у внесенні відповідних змін, зумовлених таким коливанням. Тобто, повинно бути доведено наявність коливання ціни у бік підвищення на ринку електричної енергії за період з дати укладення основного договору до дати укладення додаткових угод.

Крім того, слід зазначити, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Такої правової позиції щодо імперативної поведінки постачальника дійшов Верховний Суд в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.07.2021 у справі № 922/2030/20.

Згідно Договору, ціна за одиницю товару складає 5,41677 грн/кВт*год без ПДВ та 6,500124 грн/кВт*год з ПДВ. Загальна ціна Договору - 650 012,40 грн, у тому числі ПДВ.

Як встановлено, у підпункті 13.6.2. пункту 13.6. Договору сторони погодили зміну ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення Договору або останнього внесення змін до Договору.

Механізм реалізації зазначеного збільшення ціни визначено в підпунктах 13.6.2.1. - 13.6.2.6., за яким погоджено, що документальним підтвердженням коливання ціни товару на ринку є експертні висновки, у тому числі, Торгово-промислових палат.

Відповідно до додатку №1 до договору "Комерційна пропозиція": ціна за одиницю товару для споживача складає: 5,41677 грн/кВтгод. без ПДВ і 6,500124 грн/кВтгод. з ПДВ (п.1); загальний обсяг постачання електричної енергії становить: 100 000 кВт/год. (в т.ч. 1 кл. напруги 6700000 кВт/год.; 2 кл. напруги 1500000 кВт/год.) (п.4); загальна сума договору становить: 650012,40 грн, в тому числі ПДВ 20% - 108335,40 грн (п.5); цей договір набуває чинності з 16 січня 2024 року і діє до 31 грудня 2024 року включно, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.9); істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених у розділі 13 даного договору (п.10); зміни та доповнення до цього договору та комерційної пропозиції можливі лише за згодою сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством та вносяться шляхом складання та підписання сторонами відповідних письмових угод, які є його невід`ємною частиною, у порядку, встановленому чинним законодавством України (п.11).

Таким чином, відповідач повинен довести належними доказами наявність підстав для внесення змін до договору в частині збільшення ціни товару та для застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

У постанові Верховного Суду від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21 зазначено, що оскільки законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, то виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; Державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації.

Таким чином, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку.

При цьому, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18.

Крім того, за висновками Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма (частина 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі") застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, Закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Виходячи зі змісту норми статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" кожне коливання ціни на ринку товару є окремим юридичним фактом, тобто при кожному наступному внесені змін до договору щодо ціни товару необхідною умовою буде наявність зміни ціни на ринку після укладення попередньої додаткової угоди. Кожне з таких ринкових коливань має підтверджуватись окремим документом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24 викладені наступні правові висновки щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі»:

«150. Отже, норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII.

151. Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.

152. Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону № 922-VIII.

153. Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.

154. До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

155. Велика Палата Верховного Суду з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

156. Варто наголосити на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ № 1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ № 1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 % ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю.

157. Тобто положеннями постанови КМУ № 1178 (в редакції постанови КМУ від 01 вересня 2025 року № 1067), на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, чітко визначені як можливість застосування 10-відсоткового обмеження щодо збільшення ціни щодо кожного окремого випадку збільшення (без обмеження кількості змін), а не в цілому до усіх внесених змін, так і граничне значення на рівні 50 %, на яке може бути змінена передбачена в початковому договорі про закупівлю ціна за одиницю товару, що вкотре додатково підтверджує, що приписи частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не передбачають можливість збільшення ціни за одиницю товару на 10 % під час кожного внесення змін до договору про закупівлю.

158. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду висновує, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесені зміни Законом № 1530-ІХ до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIне стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

159. Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII,повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.».

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладання між сторонами договору додаткових угод до договору, якими було збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії а саме: від 01.07.2024 №, від 02.07.2025 №2, від 09.10.2024 №3, від 29.11.2024 №4, від 23.12.2024 №5.

Так, 01.07.2024 між сторонами Договору укладено Додаткову угоду № 1 за якою внесено зміни до Договору та збільшено ціну за одиницю товару до 7,4981 грн за 1 кВт*год, без ПДВ та 8,99722 грн за 1 кВт*год з ПДВ.

Додаткова угода № 1 від 01.07.2024 укладена з урахування експертного висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-287/8 від 01.07.2024 та застосовується з 01.07.2024.

02.07.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду № 2, за якою внесено зміни до Договору щодо зменшення обсягу електричної енергії, яка підлягає постачанню за Договором, до 81 410,957 кВт*год. Також зафіксовано ціну по обсягам, з урахування зміни згідно Додаткової угоди № 1 від 01.07.2024. (а.с. 32, т.1).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі - Особливості).

Підпункт 2 пункту 19 Особливостей передбачає, що істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Як встановлено, підставою для збільшення ціни за оспорюваною Додатковою угодою №1 від 01.07.2024 став експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № 287/8 від 01.07.2024.

Згідно вказаного висновку для порівняння ціни взято період з 01 по 16 січня 2024 року з періодом за місяць червень 2024 року.

Проте, згідно приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підпункту 2 п. 19 Особливостей, законодавчо визначеною підставою для зміни ціни за договором є коливання ціни товару, що відбулося саме з моменту укладення договору або останнього внесення змін до нього.

Тобто, є неправомірним використання періоду, що передував даті укладення Договору у даному випадку, а саме з 01 по 16.01.2024.

Надані відповідачем-1 на підтвердження зміни ціни товару експертні висновки Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати не містять даних щодо порівняння чинної ринкової ціни на товар з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення.

Наданий відповідачем-1 висновок ТПП у даному випадку не є належним доказом коливання ціни, у зв`язку з тим, що застосовано період для порівняння до укладення Договору, що не відповідає вимогам законодавства.

Документ про зміну ціни предмету закупівель повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18), у зв`язку з чим суд не враховує експертні висновки Кіровоградської регіональної ТПП як належний та допустимий доказ відповідача-1.

Одночасно, Господарський суд обґрунтовано погодився з доводом Прокурора, що застосувавши механізм зміни ціни згідно абз. 4 підпункту 13.6.2.1. Договору (порівняння середньозваженої ціни РДН по ОЕС на дату укладення Договору та на останнє число місяця, в якому відбулось підвищення ціни (за місяць) за даними ДП "Оператор ринку"), коливання відбулось на 12,45 % (станом на 16.01.2024 - 4805,32 грн/МВт.год, станом на 30.06.2024 з 1 по 30.06.2024 - 5 403,38 грн/МВт.год).

Поряд з цим, згідно Додаткової угоди № 1 від 01.07.2024 відсоток коливання становить 38,42, що не є пропорційним наведеному вище відсотку та порушує наведені вище приписи законодавства щодо дотримання принципу пропорційності коливання ціни.

Наведене є достатньою підставою для визнання Додаткової угоди №1 від 01.07.2024 недійсною згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Додаткова угода №2 від 02.07.2024 дублює положення Додаткової угоди №1 від 01.07.2024, а тому теж є такою, що суперечить п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підпункту 2 п. 19 Особливостей, що є підставою для визнання недійсною згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України.

При цьому, Додаткова угода №2 від 02.07.2024 підлягає визнанню недійсною повністю, оскільки зменшення обсягу постачання електричної енергії є, у тому числі, наслідком збільшення ціни за одиницю товару, оскільки законодавство забороняє в таких випадках збільшення загальної ціни за договором.

Окрім того, фактично поставлена електрична енергія (60 992 кВт*год) є меншою від передбаченої в Додатковій угоді № 2 від 02.07.2024 (81410,957 кВт*год).

Вказане суперечить умовам проведеної закупівлі та істотним умовам договору.

Апеляційний суд також зазначає, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19 , у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у подібних правовідносинах, у справі №927/491/19 зазначено, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 45% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Верховний Суд звернув увагу, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% збільшення вартості застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Відкритий тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі та мети проведення відкритих тендерів, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

За висновками Верховного Суду щодо застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Відповідно до вимог статей 632, 638 Цивільного кодексу України ціна є істотною умовою договору та установлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця згідно із часини 3 статті 632 Цивільного кодексу України не допускається.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно, й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки та є істотною умовою договору.

Відповідна правова позиція щодо незаконності укладення додаткових угод за відсутності коливання цін на ринку викладена в постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 та від 25.06.2019 у справі №913/308/18.

Відтак, відповідачем станом на момент укладення оспорюваних додаткових угод не наведено жодного аргументу з посиланням на вимоги чинного законодавства щодо можливості враховувати коливання цін на ринку періоду, який передував укладеному правочину (основному договору), у тому числі на дату подання цінової пропозиції, дату укладення договору про закупівлю, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення за такими параметрами.

Таким чином, необхідність внесення зазначених змін ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.

Ураховуючи викладене, додаткові угоди №1 від 01.07.2024 , №2 від 02.07.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 2024065-КЦ від 16.01.2024 суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі" та підлягають визнанню недійсними.

За приписами чатини1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування;

Оскільки додаткові угоди № 1 від 01.07.2024 та № 2 від 02.07.2024 до договору є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між сторонами регулюються виключно Договором, а отже, розрахунок за Договором має здійснюватися сторонами відповідно до умов саме Договору за ціною 6,500124 грн/кВт*год з ПДВ.

Відповідно до Актів прийняття-передавання товарної продукції, всього за Договором поставлено 60992 кВт*год електричної енергії, вартість якої повністю оплачена Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" в загальній сумі 466 288,33 грн. Однак, правильною вартістю вказаного об`єма електричної енергії є сума 396 455,56 грн (60992кВт х 6,500124 грн з ПДВ).

За вказаних обставин різниця зайво сплачених Комунальним закладом "Кіровоградська обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву "Надія" коштів складає 69 832,77 грн (466 288,33 грн - 396 455,56 грн), які підлягають стягненню з ТОВ "КОЕК".

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала;

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Враховуючи наведене, грошові кошти в сумі 69 832,77 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 (п.70-72, 82).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову.

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Інші доводи апелянта не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, не спростовують мотивів господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, відхиляються судом апеляційної інстанції, наслідком чого є відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2025 у справі №912/1680/25.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційних скарг без задоволення.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника цієї скарги та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2025 у справі №912/1680/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2025 у справі №912/1680/25 - залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 10.02.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков