ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.02.2026 Справа № 917/1699/24

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали заяви приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (вх. №10627 від 14.08.2025), у справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозернохолдінг, , бульвар Шевченка, 170/01, м. Черкаси, 18001

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Баландіна Сергія Сергійовича, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 893 971,83 грн

Інша особа (Заінтересована особа): ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2

Представники учасників процесу: не з`явилися.

Розглядається подання приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визначення частки майна ОСОБА_2 (боржника) в розмірі частини у нерухомому майні, яке є спільним майном подружжя, з посиланням на приписи ст. 60 Сімейного кодексу (далі СК) України, ст. 370 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, ст.ст. 335, 338 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України.

В обґрунтування поданої заяви приватний виконавець посилається на те, що ним відкрите виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1699/24 від 14.01.2025 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Баландіна Сергія Сергійовича (далі боржник), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозернохолдінг, м. Черкаси, 827 526,28 грн вартості втраченого вантажу; 63 541,55 авансового платежу; 1104,00 грн послуг за реєстрацію, охорону та організацію митного огляду; 10 706,06 грн, витрат по сплаті судового збору.

Приватний виконавець також посилається на наявність нерухомого майна, яке було придбане боржником за згодою його дружини ( ОСОБА_1 ), та нерухомого майна, яке було придбано дружиною боржника за його згодою, яке є спільною сумісною власністю подружжя (боржника та його дружини ОСОБА_1 ), та просить визнати частку боржника у спільному майні подружжя для подальшого звернення стягнення на неї в межах виконавчого провадження.

Процесуальні дії суду.

Суд ухвалою від 08.09.2025 відмовив у відкритті провадження за заявою приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича від 14.08.2025 (вх. № 10627) про визначення частки майна ОСОБА_2 (боржника) у нерухомому майні, яке є спільним майном подружжя.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2025 вказану ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду подання приватного виконавця.

Справа повернулась до Господарського суду Полтавської області 03.12.2025.

При вирішенні питання про прийняття до розгляду подання приватного виконавця судом встановлено, що в обґрунтування поданої заяви приватний виконавець посилається на наявність нерухомого майна, яке було придбане боржником за згодою його дружини ( ОСОБА_1 ), та нерухомого майна, яке було придбано дружиною боржника за його згодою, та яке є спільною сумісною власністю подружжя (боржника та його дружини).

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про реєстрацію дружини боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) як фізичної особи-підприємця.

Для отримання інформації про місцезнаходження ОСОБА_1 суд звернувся ухвалою від 08.12.2025 з запитом до Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи.

23.12.2025 від Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання вказаної фізичної особи.

Згідно з ухвалою від 24.12.2025 суд прийняв заяву до розгляду, призначив засідання у справі на 13.01.2026 року; ОСОБА_1 була залучена до розгляду справи як заінтересована особа.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович надіслав клопотання (вхід. № 284 від 13.01.2026) про проведення судового засідання без його участі; в тексті клопотання підтримує заяву в повному обсязі та просить її задовольнити.

Згідно з ухвалою від 13.01.2026 судове засідання з розгляду заяви відкладено на 10.02.2026 об 11:30 год.

Суд належним чином виконав обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про розгляд справи шляхом надіслання ухвали від 24.12.2025 в електронній формі до Електронного кабінету позивача, приватного виконавця, засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зацікавленій особі - на зареєстровану адресу проживання фізичної особи, надану Виконавчим комітетом Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Ухвала суду від 24.12.2025, яка направлялась відповідачу та зацікавленій особі поштою, була повернута органом зв`язку як неотримана адресатами.

Відповідно до ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Верховний Суд звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).

Отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Крім того, у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 № 906/587/17 зроблено висновок, що сам факт не отримання адресатом кореспонденції яка надсилалась на належну адресу та повернулась у зв`язку з нетриманням її адресатом не зумовлено об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Ухвала була оприлюднена в Державному реєстрі судових рішень.

На офіційному сайті Господарського суду Полтавської області суд 14.01.2026 розмістив відповідне оголошення про розгляд цієї справи.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали заяви, суд встановив наступні фактичні обставини.

28.01.2025 приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрите виконавче провадження (ВП) №77009456 з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1699/24 від 14.01.2025 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Баландіна Сергія Сергійовича, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозернохолдінг, , м. Черкаси, 827 526,28 грн вартості втраченого вантажу; 63 541,55 авансового платежу; 1 104,00 грн послуг за реєстрацію, охорону та організацію митного огляду; 10 706,06 грн, витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) набула у власність об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та земельну ділянку, кадастровий номер :50:025:1107, на підставі договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 13.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С. М. за реєст. № 3205, за згодою свого чоловіка боржника ОСОБА_2 , про що зазначено в п.9 вказаного вище договору (том 1, а.с.131-134).

В п.3 договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 13.11.2020 зазначено, що одночасно з відчуженням об`єкта незавершеного будівництва посвідчується договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :50:025:1107 площею 0,1000 га, на якій розташований вищевказаний об`єкт незавершеного будівництва.

ОСОБА_2 (боржник) набув у власність квартиру АДРЕСА_4 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.05.2020, посвідченого приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С. М. за реєст. № 980, за згодою своєї дружини ОСОБА_1 , про що зазначено в п.8 вказаного вище договору (том 1, а.с.137-140).

ОСОБА_2 (боржник) також набув у власність земельну ділянку, площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :50:025:1104 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С. М. за реєст. № 1258, за згодою своєї дружини ОСОБА_1 , про що зазначено в п.12 вказаного вище договору (том 1, а.с.142-145).

Копії зазначених вище договорів, посвідчених нотаріально (далі Договори), були додані приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем до подання.

Відповідно до змісту вказаних пунктів Договорів, справжність підпису ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на заявах про надання своєї згоди як подружжя (чоловіка, дружини) іншому члену подружжя на укладення відповідних Договорів засвідчена нотаріально.

Зазначені обставини свідчать, що на момент укладення Договорів (договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки від 13.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С. М. за реєст. № 3205; договору купівлі-продажу квартири від 06.05.2020, посвідченого приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С. М. за реєст. № 980; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С. М. за реєст. № 1258) та на момент набуття права власності на відповідне майно, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі як подружжя.

Як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав, право власності на об`єкти нерухомого майна, які були придбані на підставі Договорів (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 102, 02, 02, 02) є зареєстрованим, відповідно, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (том 1, а.с.135-136, 141, 146-147).

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічна за змістом норма передбачена ч. 1 ст. 60 СК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

З урахуванням обставин, встановлених судом, нерухоме майно, яке було придбане за Договорами, є спільною власністю ОСОБА_2 (боржника) та ОСОБА_1 .

Під час розгляду по суті подання приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визначення частки майна ОСОБА_2 (боржника) у нерухомому майні, яке є спільним майном подружжя, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі - Закон України «Про виконавче провадження»).

За змістом частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.338 ГПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом V ГПК України.

Питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця (ч.1 ст.335 ГПК України).

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (ч.2 ст.335 ГПК України).

Приписи ст. 60 СК України містять презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу.

За визначенням, наведеним в ч.1 ст.368 ЦК України, спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Враховуючи викладене, вказані вище норми ЦК та СК України містять презумпцію наявності права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу, без визначення часток кожного з них.

Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована, й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування такої презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 367/6321/16-ц зазначено, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 у справі № 2- 591/11 сформувала підхід, згідно з яким для констатації наявності або відсутності спору про право у справах, що розглядаються за правилами статті 335 Господарського процесуального кодексу України, визначальне значення має встановлення (з`ясування) позиції іншого співвласника щодо визначення частки майна боржника у спільному майні.

Водночас, приписи Закону України «Про виконавче провадження» та положення Господарського процесуального кодексу України не покладають на державного чи приватного виконавця обов`язку самостійного з`ясування правої позиції іншого співвласника майна боржника щодо визначення частки останнього у спільному майні у разі звернення з поданням на підставі статті 335 цього Кодексу (відповідна правова позиція викладена, зокрема, в п.5.31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2025 у справі № 914/1663/23).

Відповідно до ч.1 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Суд ухвалою від 24.12.2025 залучив до розгляду подання приватного виконавця Адірєєву Валентину Анатоліївну як заінтересовану особу, копія відповідної ухвали та ухвали про відкладення розгляду справи від 13.01.2026 направлялися зазначеній особі за адресою реєстрації місця проживання; також судом здійснювалася публікація оголошення про відкладення розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади України (том 2, а.с.9).

Враховуючи викладене, а також відповідно до змісту норм, викладених в ч.7 ст.120, ч.4 ст.122 ГПУ України, ОСОБА_1 вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, судом вчинені належні процесуальні дії для забезпечення можливості заінтересованій особі - ОСОБА_1 здійснити реалізацію процесуальних прав учасника справи в розумінні положень ст.335 ГПК України, включаючи право на подання пояснень, заяв та заперечень, а також на участь у судовому засіданні.

Якщо заінтересована особа, за умови забезпечення її можливості участі при розгляді питання щодо визначення частки боржника у спільному майні, не скористалася своїми правами, то зазначене надає суду можливість прийняти рішення відповідно до вимог законодавства та з урахуванням наявних у справі матеріалів.

З огляду на це, саме суд у межах розгляду відповідного подання виконавця має надати належну правову оцінку позиції іншого співвласника (за умови, якщо він скористається своїми процесуальними права), з урахуванням її змісту, обґрунтованості та доказового підтвердження. Така оцінка здійснюється саме в межах судового провадження, ініційованого поданням виконавця, і передбачає забезпечення можливості щодо процесуальної участі відповідної особи шляхом її повідомлення, та, відповідно, надання їй можливості висловити свою позицію шляхом реалізації права на участь у судовому засіданні (відповідна правова позиція викладена в п.п.5.35-5.36 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2025 у справі № 914/1663/23).

Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в п.п.71-72 постанови від 10.09.2025 у справі № 367/252/24, під час дослідження судом матеріалів про визначення частки боржника в спільному майні за поданням виконавця врахуванню підлягають обставини об`єктивної дійсності, які переконливо підтверджують наявність або відсутність спору про право власності на майно, яким володіє боржник спільно з іншими особами, а також поведінка боржника та співвласників такого майна за критерієм її добросовісності.

До прикладу, якщо суд під час розгляду подання виконавця встановить, що боржник володіє майном спільно з іншим із подружжя, продовжує перебувати в шлюбі або після його розірвання не має жодних неврегульованих спорів щодо спільного майна, і обставини придбання такого майна під час перебування у шлюбі є очевидними і неспростовними, то суд, пославшись на презумпцію спільності майна подружжя, вправі вирішити подання виконавця по суті і визначити частку боржника в спільному майні.

Відповідно до частини першої ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України).

Враховуючи встановлення судом факту, що нерухоме майно, яке було придбане за Договорами, є спільною власністю ОСОБА_2 (боржника) та ОСОБА_1 , з огляду на встановлену ЦК та СК України презумпцію наявності права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте в період шлюбу, а також з урахуванням відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили про наявність неврегульованих спорів щодо зазначеного спільного майна, зокрема, спору про право власності на спільне майно подружжя, подання приватного виконавця підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 232 - 235, 335 Господарсько процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визначити частку боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ):

- у нерухомому майні: незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102) у розмірі 1/2 частини.

- у нерухомому майні: земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:025:1107, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02) у розмірі 1/2 частини.

- у нерухомому майні: квартира АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02) у розмірі 1/2 частини.

- у нерухомому майні: земельна ділянка площею 0,1000, га кадастровий номер :50:025:1104, що розташована за адресою: Полтавська область, місто Горішні Плавні, вулиця Лесі України, 43 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02) у розмірі 1/2 частини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.175, 235,255 ГПК України).

Згідно зі ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.І.Пушко