РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2026 року м. Чернігівсправа № 927/1181/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торг Центр Україна (), бульвар Шевченка, буд. 207, м. Черкаси, 18000;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю НПО Сварог (), вул. Кільцева, буд. 5, м. Чернігів, 14007

про стягнення 801 282,57 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Потапенка С.В.

від відповідача: не з`явився.

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торг Центр Україна звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю НПО Сварог про стягнення 801 282,57 грн заборгованості за договором купівлі-продажу № 20250006 від 16 квітня 2025 року, з яких: 684 132,00 грн - сума основного боргу, 104006,81 грн - штраф за порушення строків оплати, 10 065,17 грн - 3% річних, 3078,59 грн - інфляційні нарахування.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 13.01.2026, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Ухвала суду від 11.12.2025 була доставлена сторонам до їх електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 11.12.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Отже, в розумінні положень ст. 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про слухання справи в суді, про встановлені строки для подання відзиву на позов, відзиву на позов, заперечень.

Відповідач в судові засідання не прибув, своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзиву на позов не надав, як і не надав жодних доказів у справі. Так само від відповідача не надходило клопотань (заяв) і щодо продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву.

В судовому засіданні 13.01.2026 судом протокольно оголошено перерву до 04.02.2026.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на достатність часу та забезпечену можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України.

У судовому засіданні 04.02.2026 на підставі ст. 240 ГПК України судом проголошене скорочене рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

16.04.2025 між позивачем ТОВ «Торг Центр Україна» (Продавець за Договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НПО Сварог» (Покупець за Договором) укладений договір купівлі-продажу № 2025006.

Так, відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти та оплатити паливо пічне альтернативне марка МС (надалі іменується товар), що відповідає ТУ У 20.5.-1:2024, підтверджується відповідним паспортом якості та має код УКТ ЗЕД .

Відповідно до п. 1.2 Договору кількість товару, одиниці виміру товару та остаточна ціна одиниці виміру товару визначаються Сторонами у видатковій накладній та товарно-транспортній накладній.

п. 2.1. визначає що, ціна товару за цим Договором визначається у «Специфікації», що є невід`ємним додатком до даного договору та оформлюється на кожну партію товару.

Згідно з п. 3.1. передавання товарів від Продавця до Покупця (відвантаження товару) за цим Договором здійснюється строго в строк, що визначений у Специфікації.

Продавець має право на дострокове передавання товару Покупцеві за умови попереднього письмового погодження цього із Покупцем (п. 3.3. Договору).

Датою передання товару є дата видаткової накладної та товарно-транспортної накладної. (п. 3.4. Договору).

Розділ 5 Договору визначає здавання-приймання товару, зокрема

п. 5.1. Здавання приймання товару провадиться уповноваженими представниками Покупця і Продавця протягом 1 (однієї) доби з моменту прибуття товару до покупця.

п. 5.2. Товар приймається:

- за кількістю згідно з видатковою накладною та товарно-транспортною накладною;

- за якістю згідно паспортної якості.

п. 5.3. Приймання товару (за кількістю та за якістю) здійснюється в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та Інструкціями П-6, П-7.

п. 5.4. Претензії по кількості товару приймаються продавцем до моменту повного розвантаження Товару на складі Покупця, що повинно бути підтверджено оформленим Актом.

Відповідно до п. 10.1. Договору розрахунки здійснюються шляхом переказу відповідних грошових коштів на банківський рахунок Продавця, який визначений у Договорі.

Якщо інше не застережене Договором або не узгоджено Сторонами у додатковій угоді або Специфікації до Договору, рахунки за товар здійснюються у форматі передоплати у сумі , яка визначена у рахунку фактурі. Рахунок фактура на товар Передається Продавцем Покупцю визначеними у договорі засобами зв`язку (п. 10.2. Договору).

Відповідно до п. 10.3. Договору платіжні документи за Договором оформлюються згідно із відповідним чинним законодавством із дотриманням вимог, що звичайно ставляться до змісту і форми таких документів, з обов`язковим зазначенням номеру Договору, за яким здійснюється переказ грошових коштів.

Згідно з п. 11.3. Договору покупець за порушення обов`язку, визначеного п. 10.1.,10.2 Договору, за вимогою Продавця зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. У разі необґрунтованої відмови Покупця від отримання товару, Покупець зобов`язується відшкодувати витрати, понесені Продавцем на транспортування товару на адресу Покупця.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріпленням печатками Сторін. Строк дії Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 14.1. Договору, та закінчується 31 грудня 2025 року. (п. 14.1., 14.2. Договору).

Якщо ніхто із сторін не виявить бажання розірвати договір за 10 календарних днів до дати закінчення його дії, Договір вважається автоматично пролонгованим на 1 рік. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 14.3.,14.4. Договору).

Так, відповідно до Договору сторонами 17.04.2025 підписано Специфікацію № 15 до Договору купівлі продажу № 2025006 від 16.04.2025.

Відповідно до вказаної Специфікацї Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити наступний Товар: паливо пічне альтернативне марка МС, ТУ У 20.5-1:2024 у кількості 24.260 т., в сумі 570110,00 грн, а разом з ПДВ 684132,00 грн.

Пунктом 3 Специфікації № 15 обумовлено, що покупець здійснює оплату за фактом доставки.

Згідно з видатковою накладною № ТЦ-0015 від 17.04.2025 на суму 684131,00 грн та товарно-транспортною накладною № ТЦ-0015 від 17.04.2025 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар за договором (паливо пічне альтернативне марка МС, ТУ У 20.5-1:2024 у кількості 24.260 т.) загальною вартістю 684132,00 грн з ПДВ.

20.10.2025 рекомендованим листом № 783 позивач направив відповідачу претензію з вимогою про сплату заборгованості по Договору купівлі-продажу № 2025006 від 16.04.2025 в сумі 811 741,36 грн (що складається із 684 132,00 грн заборгованості, 104 006,81 грн штрафу за порушення строків оплати, 20 523,96 грн 3 % річних та 3 078,59 грн інфляційні нарахування).

Відповідач отримав претензію 27.10.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №783.

Відповіді на претензію, як і доказів оплати вартості отриманого Товару, матеріали справи не містять.

У зв`язку з простроченням відповідачем строків оплати вартості отриманого Товару позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 10065,17 грн 3% річних за період з 18.04.2025 по 14.10.2025, 3078,59 грн інфляційних нарахувань за період з квітня 2025 року по вересень 2025 року, 104006,81 грн пені за період з 18.04.2025 по 14.10.2025.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав і обов`язків.

Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а правовідносини, що склалися між сторонами, підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

Аналіз наведених норм права свідчить, що договір поставки за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх, консенсуальних, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У таких правовідносинах обов`язку продавця (постачальника) з передачі у власність (поставки) покупцю товару кореспондує обов`язок покупця з прийняття та оплати цього товару.

Отже, укладаючи та підписуючи Договір купівлі-продажу № 2025006 від 16.04.2025, сторони чітко визначили та погодили істотні умови цього Договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов Договору.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято Товар на загальну суму 684132,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № ТЦ-0015 від 17.04.2025 та товарно-транспортною накладною № ТЦ-0015 від 17.04.2025.

З урахуванням умов Договору та Специфікації № 15 оплата Товару повинна була здійснитись 17.04.2025.

Зобов`язання з повної оплати отриманої партії товару за договором відповідачем не було виконано, у зв`язку з чим 20.10.2025 Позивач направив Відповідачу претензію № 9 щодо сплати заборгованості, яку відповідач отримав 27.10.2025.

Доказів сплати відповідачем заборгованості в сумі 684132,00 грн матеріали справи не містять.

Відтак, суд дійшов висновку про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості отриманого ним Товару.

За таких обставин вимога позивача про стягнення 684132,00 грн боргу є правомірною, підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростована та підлягає задоволенню.

Щодо вимог по стягненню пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Відповідно до поданого розрахунку, позивачем пред`явлено до стягнення 104006,81 грн пені за період прострочення з 18.04.2025 по 14.10.2025.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, позивачем пред`явлено до стягнення 10065,17 грн 3% річних за період прострочення з 18.04.2025 по 14.10.2025 та 3078,59 грн інфляційних нарахувань за період прострочення з квітня 2025 року по вересень 2025 року.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що 3% річних за заявлений позивачем період становлять 10121,40 грн, інфляційні нарахування 13733,77 грн, пеня 104587,85 грн.

Відповідно до статей 14, 237 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Отже, вимоги позивача по стягненню 104006,81 грн пені, 10065,17 грн 3% річних та 3078,59 грн інфляційних нарахувань є правомірними та підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем сумах.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є рівність і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 статті 74 ГПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 статті 74 ГПК України).

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг Центр Україна» підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 684132,00 грн боргу, 104006,81 грн пені,10065,17 грн 3% річних та 3078,59 грн інфляційних нарахувань.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в сумі 12019,24 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю НПО Сварог (, вул. Кільцева, буд. 5, м. Чернігів, 14007) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торг Центр Україна (, бульвар Шевченка, буд. 207, м. Черкаси, 18000) борг в сумі 684 132,00 грн, 3% річних в сумі 10 065,17 грн, інфляційні нарахування в сумі 3 078,59 грн, пеню в сумі 104 006,81 грн, судовий збір в сумі 12 019,24 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 09.02.2026.

Суддя Т.О.Кузьменко