ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

12 лютого 2026 року м. ХарківСправа № 922/418/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства «ОЛІМП» (вх. № 418/26 від 10.02.2026) про забезпечення позову до подання позовної заяви

особа, яка може набути статусу позивачаСелянське (фермерське) господарство «ОЛІМП» ( 62230, Україна, Богодухівський р-н, Харківська обл., село Лютівка, вулиця Клубна, будинок 9)
особа, яка може набути статусу відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСТАНТА М» (61072, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 20 а, офіс 13)
про стягнення

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 Селянське (фермерське) господарство «ОЛІМП» звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про забезпечення позову (до подачі позову) за вх. № 418/26, в якій просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вантажний автомобіль: RENAULT T460 AX6247IO, VIN НОМЕР_1 , VOLVO FH12 НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , MAN НОМЕР_4 НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , MAN НОМЕР_7 НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 шляхом заборони їх відчуження.

Заявник зазначає, що він має намір подати до Господарського суду Харківської області позов Селянського (фермерського) господарства «ОЛІМП» (надалі СФГ «Олімп», Заявник, Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТАНТА М» (надалі ТОВ «КОНСТАНТА М», Боржник, Відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що між СФГ «Олімп» та ТОВ «КОНСТАНТА М» 26 березня 2024 року було укладено договір № 761 поставки нафтопродуктів. СФГ «Олімп» свої зобов`язання за Договором виконав належним чином та в повному обсязі, зокрема здійснив оплату продукції на загальну суму 1 912 500 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Водночас, ТОВ «КОНСТАНТА М» свої договірні зобов`язання не виконало - продукція на зазначену суму СФГ «Олімп» поставлена не була, грошові кошти не повернуті, що свідчить про наявність грошової заборгованості та дає підстави для подачі позову про стягнення заборгованості та даної заяви про забезпечення позову.

Крім того, заявник зазначає, що відповідно до акту звірки взаєморозрахунків сторін за 3 квартал 2025 року, загальний розмір заборгованості Боржника перед Заявником становить 2 006 378 грн 50 коп. Предметом спору у цій справі є стягнення грошових коштів, тобто вимоги майнового характеру, тому на момент звернення до суду існує реальна загроза ускладнення або неможливості виконання рішення суду в разі його ухвалення на користь Заявника (Позивача). Предметом позову, що буде подано до суду є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТАНТА М» (Код ) на користь Селянського (фермерського) господарства «ОЛІМП» (Код ) суми заборгованості в розмірі 2 006 378 грн. 50 коп. (два мільйони шість тисяч триста сімдесят вісім гривень 50 коп.), 3 % річних від простроченої суми в розмірі 39 742 грн. 79 коп., інфляційних втрат в розмірі 44 443 грн. 72 коп. грн. Також стягнення з Відповідача судового збору в розмірі 25 086 грн. 78 коп. коп. та інші судові витрати, понесені Позивачем. Ціна позову: 2 090 565 грн. 01 коп. (два мільйони дев`яносто тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень 01 коп.)

Втім, заявник вважає, що поведінка Боржника (Відповідача) свідчить про ухилення від виконання грошових зобов`язань, ігнорування вимог Заявника (Позивача) та відсутність будь-яких дій, спрямованих на добровільне погашення заборгованості. Заявник (Позивач) звертався до Боржника (Відповідача) з претензією-вимогою 08 грудня 2025 року, в якій вимагав виконати зобов`язання та повернути кошти в розмірі 2 006 378 грн. 50 коп. (два мільйони шість тисяч триста сімдесят вісім гривень 50 коп.) на розрахунковий рахунок Боржника. Боржник отримав вимогу 24 грудня 2025 року. Однак, Боржник не відреагував жодним чином та письмову вимогу, немає такої реакції і станом на час звернення до суду з даною заявою. На телефонні дзвінки Боржник не відповідає, з місця реєстрації та з фактичного місцезнаходження Боржник також зник, що підтверджує намір ухилятись від виконання зобов`язань. Вирішення спору у інший спосіб ніж в судовому порядку не вбачається за реальне, а без забезпечення позову реальність виконання також є сумнівною з огляду на теперішню поведінку Боржника.

Крім того, заявник зазначає, що з відкритих джерел ЄДРСР Заявником встановлено, що згідно ухвали Київського районного суду міста Харкова у справі 953/8413/23 внесено відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення про ухилення від сплати податків та ймовірну легалізацію коштів отриманих злочинним шляхом рядом юридичних осіб, в переліку яких наявне ТОВ «КОНСТАНТА М» (БОРЖНИК). За таких обставин є обґрунтовані підстави вважати, що без вжиття заходів забезпечення позову Відповідач може відчужити належне йому майно або іншим чином унеможливити реальне виконання майбутнього судового рішення чим ускладнити виконання рішення суду у даній справі.

Заявник також вказує, що йому відомо про те, що у власності Боржника перебувають ряд вантажних транспортних засобів, які використовуються ним у господарській діяльності. Зазначені транспортні засоби мають істотну майнову цінність і можуть бути використані як реальне джерело виконання судового рішення у випадку задоволення позову. Водночас існує ризик того, що Боржник переслідуючи мету ухилитись від виконання своїх зобов`язань здійснить переоформлення цих ТЗ або взагалі їх відчуження з метою уникнення відповідальності та виконання грошових зобов`язань перед Заявником. Зважаючи на те, що відомі телефонні контакти Боржника не відповідають, за жодною з адрес, де раніше перебував Боржник (офіси компанії боржника) чи його працівників немає, листи вимоги ним ігноруються (вимогу про повернення коштів), то це додатково вказує на ймовірні дії по приховуванні свого місця знаходження та намір ухилятись від виконання рішення суду в майбутньому (існують інші заявники яким Боржник не поставив пальне та не повернув кошти). Виконання в майбутньому судового рішення у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме Боржник необхідну суму грошових коштів, а тому, розуміючи можливість стягнення з нього боргу, Боржник у будь-який час може розпорядитися, належним йому майном, в тому числі вдатись до його відчуження, що унеможливить виконання рішення суду. На сьогодні тривале не виконання зобов`язань Боржником та не бажання виконувати їх чи контактувати для мирного врегулювання спору за зобов`язаннями вказує на відсутність коштів (що однак не є підставою не сплачувати кошти).

Також заявник зазначає, що у Боржника наявна значна кількість ТЗ (близько 12 вантажівок та спецтехніки) у власності, однак заходи забезпечення позову мають бути співмірними із сумою чи об`ємом вимог Кредитора (Заявника). За таких умов, з урахуванням ринкової вартості ТЗ (докази ціни авто Боржника на ринку) Заявник просить накласти арешт на 4 автомобіля Боржника. Застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначені транспортні засоби, на думку Заявника, є співмірним із заявленими позовними вимогами, безпосередньо пов`язаним з предметом спору та спрямованим виключно на забезпечення реального виконання рішення суду в разі його ухвалення. Накладення арешту не призводить до фактичного позбавлення Відповідача права користування майном, однак унеможливлює його відчуження та зменшення майнової маси, за рахунок якої може бути виконане судове рішення. Отже, Боржник зможе ними користуватись та надавати послуги доставки пального контрагентам, або ж невідкладно виконати зобов`язання через укладення мирової угоди із Заявником та закриттям судової справи шляхом виконання рішення суду.

Отже, заявник наполягає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на транспортні засоби в межах суми боргу Боржника згідно документів та визнання ним боргу, шляхом заборони їх відчуження є необхідним для забезпечення реального виконання рішення суду в разі його ухвалення та відповідає вимогам процесуального законодавства, є необхідним, обґрунтованим та пропорційним, а також спрямованим на недопущення порушення прав та законних інтересів Заявника.

За наслідками розгляду заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з тим, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно боржника, заявник не навів реальні та підтверджені обставини, які свідчать, що невжиття таких заходів в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Посилання заявника на ймовірну можливість ухилення боржника від можливого рішення суду про задоволення позову не підтверджені жодними засобами доказування та є виключно його припущенням (його суб`єктивною думкою).

Заявником не підтверджено відсутність коштів чи майна у особи, яка може стати відповідачем за поданим до суду позовом. Крім цього, з поданих заявником матеріалів не вбачається того, що боржником здійснюються реальні дії, спрямовані на можливе майбутнє ухилення від виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову.

Отже, доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду.

Також, слід звернути увагу, що відповідно до висновків Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18, піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 911/527/19).

Втім, маючи намір подати позов про стягнення коштів, заявником не було заявлено про застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кошти боржника в межах розміру позовних вимог. Натомість, заявник наполягає на застосуванні заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на транспортні засоби, які нібито перебувають у володінні боржника. При цьому, заявником належним чином не обґрунтована необхідність вжиття саме таких заходів забезпечення позову.

Крім цього, стверджуючи про те, що усереднена ринкова вартість вказаних чотирьох авто складає близько 50 тис. дол США, що за курсом долара США до гривні за даними НБУ становить близько 2 160 000 грн., заявником не надано жодних належних доказів в підтвердження дійсної (реальної) вартості перелічених у заяві транспортних засобів. Роздруківки з вебсайту «AUTO.RIA» не є такими доказами.

Окремо, слід наголосити, що заявником взагалі не було надано доказів того, що перелічені в заяві транспортні засоби (RENAULT T460 AX6247IO, VIN НОМЕР_1 , VOLVO FH12 AX2643EI, VIN НОМЕР_3 , MAN НОМЕР_4 НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , MAN НОМЕР_7 НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 ) є саме власністю ТОВ «КОНСТАНТА М» (особи, яка може набути статусу відповідача), а не належать іншим особам.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви про забезпечення позову щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, а також зважаючи на відсутність належних і допустимих доказів в підтвердження доводів заявника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства «ОЛІМП» про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно із частиною шостою статті 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства «ОЛІМП» (вх. № 418/26 від 10.02.2026) про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 12.02.2026.

СуддяВ.В. Усата

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.