ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/5126/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

до ОСОБА_1

про стягнення 4650,22грн

До суду надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення 4650,22грн заборгованості за договором оренди від 04.03.2021 №1637-065.

Ухвалою від 23.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідань. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали.

Оскільки відповідач є фізичною особою, то суд відповідно до ст. 176 ГПК України перевірив його зареєстроване місце проживання.

Так, згідно з відповіддю № 2167245 від 23.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду, в реєстрі відсутня інформація про ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

З огляду на викладене, суд надіслав запит від 23.12.2025 до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради.

Листом від 26.12.2025 цей відділ надав відповідь на запит суду, у якій повідомив про відсутність відомостей щодо ОСОБА_1

Відповідно до ч. 10 ст. 176 ГПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на викладене, суд розмістив оголошення для відповідача на сайті суду 24.12.2025, що підтверджується відповідною роздруківкою.

Крім того, суд 23.12.2025 надіслав ухвалу на електронну пошту відповідача, яка зазначена в позові ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою.

Також судом встановлено, що договір оренди від 04.03.2021 №1637-065 був укладений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність за його рішенням, про що до реєстру було внесено запис 26.09.2022.

Суд з метою повідомлення відповідача про розгляд справи ще додатково надіслав ухвалу на адресу, яка була зареєстрованим місцезнаходженням ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Але ухвала повернулась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній».

У постанові Великої палати Верховного Суду від 13.02.2019 по справі №910/8729/18 викладено висновок про те, що вимоги за господарськими зобов`язаннями до фізичної особи, яка втратила статус підприємця, слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Згідно положень статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини 1 статті 20, а також статей 4, 45 Господарського процесуального кодексу України, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

За наведених обставин, даний спір належить до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу фізичної особи-підприємця не припинилися.

Відзиву на позовну заяву відповідач не надав суду, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

04.03.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі - Регіональне відділення) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар) було укладено Договір оренди державного майна № 1637-065 (далі за текстом - Договір), згідно якого орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування державне майно - одноповерхової цегляної будівлі загальною площею 115,2 кв.м, що розташована біля навчального корпусу № 2 за адресою: АДРЕСА_2, та перебуває на балансі Херсонського національного технічного університету (далі - Орендоване майно).

В той же день балансоутримувач передав орендоване майно Орендарю в користування за актом приймання-передачі.

Термін дії договору - п`ять років з дати набрання чинності, тобто до 04.03.2026.

31.12.2021 між Регіональним відділенням та Орендарем було укладено Додатковий договір №1 про внесення змін до Договору оренди державного майна від 04.03.2021 №1637-065, яким внесли зміни у розділі 1 Змінюваних умов договору, а саме п. 6.2.1 викладено в іншій редакції ( зміни стосувались страхової вартості майна).

Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Пунктом 3 ст. 285 Господарського кодексу України (тут і далі, чинного на час виникнення спірних відносин) орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до вимог пункту 4 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (надалі - Закон) Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Пунктом 16 змінюваних умов Договору передбачається перерахування орендарем орендної плати до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50%

Пунктом 3.3 незмінюваних умов Договору передбачено, що Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди.

Пункт 9.2. незмінюваних умов Договору містить запевнення, що Орендар має можливість, забезпечену його власними або залученими фінансовими ресурсами, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі відповідно до цього Договору.

Порядок нарахування та сплати орендної плати до Державного бюджету України та балансоутримувачу визначений умовами Договору оренди - п.3.2. незмінюваних умов Договору та 9.1 змінюваних умов Договору.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, указом президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Війна внесла свої корективи в життя України.

Важливим нормативним актом, що врегулював питання орендних правовідносин у період воєнного стану, стала постанова Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

Так, відповідно до підпунту 1 пункту 1 постанови № 634 на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь).

Отже, згідно із наведеною нормою, обов`язковою умовою для звільнення орендарів від орендної плати за користування державним і комунальним майном є його розташування в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану.

При цьому, текстуальний вираз норми "на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р.", означає встановлення присічного строку її дії саме до 31.12.2022 незалежно від інших наведених раніше подій або дій (припинення чи скасування воєнного стану).

Про те, що починаючи з 01.01.2023 орендарям, визначеним підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634, орендна плата нараховується у розмірі 100 % без урахування знижки, також роз`яснено у листі Міністерства економіки України від 14.03.2023 № 3211-07/11185-09.

Тобто підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 встановлено норму про звільнення від орендної плати, яка діє: 1) за колом осіб - для орендарів державного та комунального майна; 2) у просторі - на території адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану; 3) у часі - з присічним строком (межею існування суб`єктивного права) до 31.12.2022.

Перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, був затверджений наказом Міністерства юстиції України від 01.04.2022 № 1307/5.

З 18.11.2022 територію Херсонської міської територіальної громади виключено з Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, затвердженого наказом Мін`юсту від 01.04.2022 № 1307/5 відповідно до наказу Мін`юсту від 17.11.2022 № 5152/5 (набрав чинності з 18.11.2022).

Отже, з 18.11.2022 на територію Херсонської міської територіальної громади припинила розповсюджуватись дія норми підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 про звільнення від орендної плати орендарів державного та комунального майна.

Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2022 № 5840/5, що набрав чинності 13.01.2023, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства юстиції України від 01 квітня 2022 року № 1307/5 "Про затвердження Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за № 386/37722.

При цьому, як вбачається з преамбули наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2022 № 5840/5, його прийнято відповідно до підпункту 1 пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 209 "Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану".

Згідно із підпунктом 1 пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану" від 06.03.2022 № 209, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364, яка набрала чинності 25.12.2022, установлено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

А постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469, яка набрала чинності 23.05.2023, до вказаної норми внесено зміни, згідно із якими, установлено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Отже, починаючи з грудня 2022 року змінилося правове регулювання порядку визначення територій на яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції. По-перше, такі адміністративно-територіальні одиниці визначаються на підставі переліку, що затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. По-друге, самі території повинні мати статус таких на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих. А з 23.05.2023 для територій активних бойових дій зроблено виключення щодо таких територій на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, територію Херсонської міської територіальної громади віднесено до наступних територій: 1) з 01.03.2022 до 11.11.2022 - територія тимчасово окупованих російською федерацією (підпункт 1.9 пункту 1 розділу І); 2) з 11.11.2022 до 01.05.2023 - територія можливих бойових дій (пункт 11 розділу ІІ); 3) з 01.05.2023 - територія активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (підпункт 3.6. пункту 3 розділу І, в редакції наказу від 13.07.2023 № 199).

Отже, у період з 18.11.2022 до 01.05.2023 територія Херсонської міської територіальної громади не відносилася до територій активних бойових дій або тимчасово окупованих російською федерацією територій. А з 01.05.2023 є територією активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси, тобто наявний доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 № 512, яка набрала чинності 08.05.2024, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану".

Зокрема, доповнено пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 підпунктом 1-1, згідно із яким, орендарям державного та комунального майна, розташованого на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - визначені території), не нараховується орендна плата за період з 1 числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку бойових дій або тимчасової окупації, по 1 число місяця, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації, що визначаються відповідно до зазначеного переліку.

При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 р. № 634" від 07.05.2024 № 512, установлено, що нарахування орендної плати орендарям, визначеним підпунктом 1-1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 р. № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", здійснюється з урахуванням змін, затверджених цією постановою, починаючи з 1 січня 2024 року. Надмірно сплачена зазначеними орендарями орендна плата підлягає зарахуванню в рахунок майбутніх платежів.

Таким чином, до прийняття Постанови № 512 орендарі державного майна, які підпадали під норми підпункту 1 пункту 1 Постанови № 634, звільнялися від орендної плати до 31 грудня 2022 року. Починаючи з 01.01.2023 по 31.12.2023 орендарі державного майна повинні були виконувати свій обов`язок щодо сплати орендної плати.

Питання про необхідність сплати орендної плати за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 неодноразово було досліджено судами (постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 по справі №916/413/25, постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 по справі № 916/1417/25 та ін.).

За цей період Регіональним відділенням нараховувалася орендна плата за Договором відповідно до п. 3.2 незмінюваних умов Договору та з врахуванням вимог пункту 4 Постанови № 634, а саме у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди.

Відповідно до п. 3.2 незмінюваних умов договору орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році на річний індекс інфляції такого року.

Згідно офіційної інформації, розміщеної на сайті Мінфіну, в 2023 році було встановлено, що річний індекс інфляції за 2022 рік - 126.6%.

Станом на грудень 2022 року повна орендна плата за договором оренди становила 1661,00 грн. Крім того станом на грудень 2022 року у Орендаря була переплата зі сплати орендної плати в розмірі 1658,30 грн.

Таким чином Орендарю за договором оренди № 1637-065 в 2023 році було нараховано та Орендар мав сплатити до державного бюджету з січня 2023 по грудень 2023 за кожен місяць 2023 року: 1661,00 грн. (щомісячна орендна плата в 2022 році) х 126,6% (річний індекс інфляції за 2022 рік) х 50% (частка, що сплачується до державного бюджету) х 50% (відповідно до вимог п.4 Постанови 634)= 525,71 грн.

Разом за 2023 рік орендар мав сплатити 525,71 грн. х 12 місяців = 6308,52 грн.

Враховуючи той факт, що станом на грудень 2022 року у Орендаря була переплата зі сплати орендної плати в розмірі 1658,30 грн., заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди №1637-065 становить 6308,52 грн. - 1658,30 грн = 4650,22 грн.

Всупереч вимогам договору, з врахуванням особливостей оренди воєнний час, передбачених Постановою № 634, Орендар з січня 2023 року по грудень 2023 року не провів жодної плати за орендоване майно. Тому, внаслідок неналежного виконання зобов`язань Відповідачем, станом на момент звернення з позовною заявою до суду за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати в сумі 4650,22 грн (чотири тисячі шістсот п`ятдесят гривень 22 копійки), що є порушенням вимог чинного законодавства та зазначених пунктів Договору оренди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

При цьому відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Оскільки Орендарем несвоєчасно перераховувалася орендна плата до державного бюджету та мала місце заборгованість, Регіональним відділенням було направлено претензію від 28.11.2025 № 965-04-367 з вимогою щодо погашення заборгованості з орендної плати за договором оренди до державного бюджету. Вищевказана претензія напралялася на наявну в Регіональному відділенні електронну адресу орендаря та поштою - цінним листом з описом. При укладенні договору оренди 04.03.2021 адреса місцезнаходження Орендаря зазначена - АДРЕСА_4. При укладенні Додаткового договору №1 31.12.2021 місцезнаходження Орендаря вказано - АДРЕСА_3. А згідно офіційної інформації, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса місцензнаходження - АДРЕСА_1. Претензія, як і в подальшому позовна заява направлялась за офіційною адресою місцезнаходження Орендаря, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - АДРЕСА_1.

Претензія, направлена поштою повернулася до Регіонального відділення із зазначенням «Закінчення встановленого терміну зберігання». Направлена претензія на електронну пошту, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відмітки стосовно того, що лист неможливо доставити не надходило. Таким чином, Регіональне відділення зі свого боку виконало всі дії щодо досудового врегулювання спору.

Отже, позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код 21295778, м. Херсон, пр. Незалежності, 47) 4650,22грн заборгованості та 2422,40грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2026 р.

Суддя В.В. Литвинова