ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м.Дніпро Справа № 904/965/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. доповідач,

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

при секретарі судового засідання Солодовій І.М.

Представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 (повний текст рішення складено та підписано 03.06.2025, суддя Бажанова Ю.А.)

у справі № 904/965/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент", м. Дніпро

про стягнення 1 697 541,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент", у якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" суму заборгованості у розмірі 1 697 541,47 грн та витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 25 463,11 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" своїх зобов`язань за договором №ФТ-24/06 від 05.07.2024 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025, закрито провадження у справі №904/965/25 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" 21 528,50 грн заборгованості.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" (49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Журналістів, б. 9Д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 25 Г, ) 1 676 012,97 грн заборгованості, 20 112,16 грн витрат зі сплати судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" подано до господарського суду докази часткової оплати, а саме, копію платіжної інструкції №286 від 20.03.2025 на суму 21 528,50 грн з призначенням платежу: за товар згідно накладної РН-231107 від 23.11.2024 в тому числі ПДВ 3588,08грн.

Враховуючи погашення відповідачем заборгованості за поставлений товар у розмірі 21 528,50 грн на підставі платіжної інструкції №286 від 20.03.2025, господарський суд закрив провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 21528,50грн у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Крім того, місцевий господарський суд встановив, що доказів сплати заборгованості у сумі 1 676 012,97 грн відповідач до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1 676 012,97 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент", звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 03.06.2025; визнати причини пропуску строку подачі апеляційної скарги ТОВ "Юні Стоун Плент" поважними та поновити строк подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" не погоджується з ухваленим судом рішенням, вважає його необґрунтованим, так як судом першої інстанції не було повно і всебічно з`ясовані обставини, на які посилався Відповідач, судом не було надано оцінки аргументам Відповідача та порушено норми процесуального права;

- судом не враховано, що фактично, між сторонами не було укладено письмового договору на поставку нафтопродуктів, з боку ТОВ «ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ» договір з ТОВ «ФАВОРИТ ОЙЛ» не підписувався, а тому посилання позивача на умови Договору №ФТ-24/06 від 05.07.2024 року є безпідставним. Дійсно, Позивачем здійснювалися поставки продукції пального на адресу Відповідача. Оплата отриманої продукції здійснювалася Відповідачем по факту отримання пального, на підставі підписаних сторонами видаткових накладних та товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів. Але ж, за умови відсутності письмового договору, Позивач не обґрунтовано посилається на п.7.1 Договору, відповідно до якого, у випадку якщо Товар було поставлено ПОКУПЦЮ без попередньої оплати його вартості, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний сплатити ПОСТАЧАЛЬНИКУ вартість Товару протягом одного банківського дня з моменту його отримання;

- судом першої інстанції не було враховано, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року у справі № 757/8748/25-к всі активи Відповідача були передані в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () речові докази у кримінальному провадженні № 0000455. А тому, задоволення позовних вимог та стягнення з Відповідача грошових коштів напряму впливає на права та інтереси Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () щодо предмета спору, зважаючи на те, що задоволення грошових вимог Позивача буде здійснюватися за рахунок майна, яке передане в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ();

- зважаючи на те, що, все майно та активи Відповідача перебувають в управлінні Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), та стягнення коштів з Відповідача призведе до стягнення на майно, передане в управління, що відповідно до ст. 1040 ЦК України не допускається, суд припустився порушень процесуального права, розглянувши дану справу без залучення до неї установника управління: Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ().

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/965/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/965/25.

16.07.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.

Ухвалою суду від 16.07.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 у справі № 904/965/25 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити - надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

25.07.2025 від представника скаржника/адвоката Вороновської О.В. до ЦАГС надійшла заява, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 30555,74 грн, відповідно до платіжної інструкції від 25.07.2025.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.08.2025 р. визнано поважними підстави пропуску строку на подання апеляційної скарги та відновлено строк на подання апеляційної скарги на рішення суду; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 21.01.2026 року об 11:00 год.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТ ОЙЛ» з використанням системи «Електронний суд» подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу Відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2025 року у справі № 904/965/25 - без змін.

Відзив обґрунтований наступним:

- позивач вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2025 року прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства і є правильним по своїй суті, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню;

- під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач у клопотанні від 22.04.2025 також не заперечував факт отримання пального на загальну суму 8 618 678,11 грн. і факт наявності заборгованості на загальну суму 1 697 541,47 грн., сума заборгованості у подальшому змінилась, так як 20.03.2025 Відповідачем було частково оплачений товар. Остаточна сума заборгованості на момент винесення рішення склала 1 676 012,97 грн. Також Відповідач вказував на те, що має наміри погасити борг у сумі 1 676 012,97 грн., за поставлене ТОВ «ФАВОРИТ ОЙЛ» пальне. Однак, навіть станом на дату складення Відзиву на апеляційну скаргу, цього зроблено не було. Таким чином, під час розгляду справи в суді першої інстанції загальні доводи відповідача зводились лише до відсутності укладеного письмового договору поставки пального. При цьому, що ТОВ "Фаворит Ойл" були надані письмові пояснення, в яких вказано, що 05.07.2024 від ТОВ "Юні Стоун Плент" надійшла пропозиція щодо укладення договору поставки пального. Вказана пропозиція була прийнята. Сторонами погоджено укладення договору поставки пального, за результатами домовленостей договір було складено і підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл", і направлено на підписання Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент", станом на дату звернення до суду (05.03.2025) договір №ФТ-24/06 від 05.07.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" не було повернуто, тобто, остаточно договір обома сторонами, так і не був підписаний;

- позивач вважає, що довів суду факт поставки товару відповідачу. Визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів. Матеріалами справи підтверджується, що позивачем за спірною господарською операцію були сформовані податкові накладні та відповідні акцизні накладні, які зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто відбувся реальний рух активів;

- позивач вважає, що поважні підстави для поновлення строку для подання апеляційної скарги - відсутні, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2025 року у справі № 904/965/25 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" задоволенню не підлягає.

21.01.2026 секретарем судового засідання Солодовою І.М. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Позивача/адвокатом Білюк Ю.А. В призначений час представник Позивача не вийшов на зв`язок для участі в судовому засіданні в режимі відоеконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу відеконфенцзв`язку ЄСІТС. За таких обставин неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складений відповідний акт.

21.01.2026 позивач та відповідач наданим процесуальним правом не скористались та не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 21.02.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.

Встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним господарським судом обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" у позовній заяві посилається на те, що 15.10.2024, 21.10.2024, 25.10.2024, 29.10.2024, 04.11.2024, 11.11.2024, 19.11.2024 і 23.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" здійснило поставки пального Товариству з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" на загальну суму 8 618 678,11 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" здійснило часткову оплату поставленого товару (пального) на загальну суму 6 921 136,64 грн.

На підтвердження здійснення поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" Товариству з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" товару до позову додані видаткові накладні: № РН-151001 від 15.10.2024 на суму 1 133 763,00 грн, №РН-211025 від 21.10.2024 на суму 1 056 960,70 грн, №РН-251006 від 25.10.2024 на суму 1 050 786,86 грн, №РН-291044 від 29.10.2024 на суму 1 047 989,96 грн, №РН-041105 від 04.11.2024 на суму 1 064 198,52 грн, №РН-111101 від 11.11.2024 на суму 1 064 734,85 грн, №РН-191114 від 19.11.2024 на суму 1 058 715,65 грн, №РН-231107 від 23.11.2024 на суму 1 141 528,50 грн.

У вказаних видаткових накладних підставою поставки вказаний договір №ФТ-24/06 від 05.07.2024.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" надало письмові пояснення, в яких вказано, що 05.07.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" надійшла пропозиція щодо укладення договору поставки пального. Вказана пропозиція була прийнята. Сторонами погоджено укладення договору поставки пального, за результатами домовленостей договір було складено і підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл", і направлено на підписання Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент", станом на дату звернення до суду (05.03.2025) договір №ФТ-24/06 від 05.07.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" не було повернуто, тобто, остаточно договір обома сторонами, так і не був підписаний.

На підтвердження часткової оплати за поставлений товар Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" інформаційні повідомлення про зарахування коштів: № 3298 від 20.11.2024 на суму 200000,00 грн, №3284 від 19.11.2024 на суму 300000,00 грн, №3249 від 15.11.2024 на суму 117911,56 грн, №1060 від 14.11.2024 на суму 200000,00 грн, №3240 від 13.11.2024 на суму 137000,00 грн, № 3241 від 13.11.2024 на суму 130000,00 грн, № 1041 від 12.11.2024 на суму 250000,00 грн, № 1032 від 11.11.2024 на суму 20000,00 грн, № 3207 від 11.11.2024 на суму 230000,00 грн, № 993 від 08.11.2024 на суму 277911,56 грн, № 992 від 07.11.2024 на суму 15000,00 грн, №991 від 07.11.2024 на суму 20000,00 грн, № 981 від 07.11.2024 на суму 205000,00 грн, №3177 від 06.11.2024 на суму 250000,00 грн, № 964 від 05.11.2024 на суму 300000,00 грн, № 931 від 04.11.2024 на суму 251550,52 грн, № 925 від 01.11.2024 на суму 300000,00 грн, № 892 від 31.10.2024 на суму 300000,00 грн, №3111 від 30.10.2024 на суму 104450,50 грн, №3112 від 30.11.2024 на суму 195549,50 грн, №861 від 29.10.2024 на суму 300000,00 грн, №824 від 28.10.2024 на суму 500000,00 грн, №3046 від 25.10.2024 на суму 153623,04 грн, №3047 від 25.10.2024 на суму 146376,96 грн, №3041 від 24.10.2024 на суму 300000,00 грн, №770 від 23.10.2024 на суму 300000,00 грн, №730 від 22.10.2024 на суму 300000,00 грн, №686 від 21.10.2024 на суму 283763,00 грн, №664 від 18.10.2024 на суму 400000,00 грн, №641 від 17.10.2024 на суму 250000,00 грн, №597 від 16.10.2024 на суму 200000,00 грн., всього на загальну суму 6 921 136,64 грн.

26.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" звернулось з вимогою вх. №21/02 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" про сплату заборгованості, у зв`язку з невиконанням покупцем зобов`язань щодо розрахунку за поставлений товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" посилається на несвоєчасну та неповну оплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" поставленого пального у розмірі 1 697 541,47 грн, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Предметом доказування у справі є факт поставки товару, строк оплати, наявність /відсутність прострочення оплати товару.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України (тут і далі - чинного на час виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 вказаної статті).

Згідно із частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" заборгованість за поставлений товару у розмірі 1 697 541,47 грн. (8 618 678,11 грн. - 6 921 136,64 грн.).

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" здійснило поставки пального Товариству з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" на загальну суму 8 618 678,11 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" здійснило часткову оплату поставленого товару (пального) Товариству з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" на загальну суму 6 921 136,64 грн.

Як вже зазначалося вище, на підтвердження здійснення поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" Товариству з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" товару до позову додані видаткові накладні: № РН-151001 від 15.10.2024 на суму 1 133 763,00 грн, №РН-211025 від 21.10.2024 на суму 1 056 960,70 грн, №РН-251006 від 25.10.2024 на суму 1 050 786,86 грн, №РН-291044 від 29.10.2024 на суму 1 047 989,96 грн, №РН-041105 від 04.11.2024 на суму 1 064 198,52 грн, №РН-111101 від 11.11.2024 на суму 1 064 734,85 грн, №РН-191114 від 19.11.2024 на суму 1 058 715,65 грн, №РН-231107 від 23.11.2024 на суму 1 141 528,50 грн.

У вказаних видаткових накладних підставою поставки вказаний договір №ФТ-24/06 від 05.07.2024.

На підтвердження часткової оплати за поставлений товар Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" інформаційні повідомлення про зарахування коштів: № 3298 від 20.11.2024 на суму 200000,00 грн, №3284 від 19.11.2024 на суму 300000,00 грн, №3249 від 15.11.2024 на суму 117911,56 грн, №1060 від 14.11.2024 на суму 200000,00 грн, №3240 від 13.11.2024 на суму 137000,00 грн, № 3241 від 13.11.2024 на суму 130000,00 грн, № 1041 від 12.11.2024 на суму 250000,00 грн, № 1032 від 11.11.2024 на суму 20000,00 грн, № 3207 від 11.11.2024 на суму 230000,00 грн, № 993 від 08.11.2024 на суму 277911,56 грн, № 992 від 07.11.2024 на суму 15000,00 грн, №991 від 07.11.2024 на суму 20000,00 грн, № 981 від 07.11.2024 на суму 205000,00 грн, №3177 від 06.11.2024 на суму 250000,00 грн, № 964 від 05.11.2024 на суму 300000,00 грн, № 931 від 04.11.2024 на суму 251550,52 грн, № 925 від 01.11.2024 на суму 300000,00 грн, № 892 від 31.10.2024 на суму 300000,00 грн, №3111 від 30.10.2024 на суму 104450,50 грн, №3112 від 30.11.2024 на суму 195549,50 грн, №861 від 29.10.2024 на суму 300000,00 грн, №824 від 28.10.2024 на суму 500000,00 грн, №3046 від 25.10.2024 на суму 153623,04 грн, №3047 від 25.10.2024 на суму 146376,96 грн, №3041 від 24.10.2024 на суму 300000,00 грн, №770 від 23.10.2024 на суму 300000,00 грн, №730 від 22.10.2024 на суму 300000,00 грн, №686 від 21.10.2024 на суму 283763,00 грн, №664 від 18.10.2024 на суму 400000,00 грн, №641 від 17.10.2024 на суму 250000,00 грн, №597 від 16.10.2024 на суму 200000,00 грн., всього на загальну суму 6 921 136,64 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що видаткові накладні є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні правильно зазначив, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору (п. 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що «…судом не враховано, що фактично, між сторонами не було укладено письмового договору на поставку нафтопродуктів, з боку ТОВ «ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ» договір з ТОВ «ФАВОРИТ ОЙЛ» не підписувався, а тому посилання позивача на умови Договору №ФТ-24/06 від 05.07.2024 року є безпідставним. Дійсно, Позивачем здійснювалися поставки продукції пального на адресу Відповідача. Оплата отриманої продукції здійснювалася Відповідачем по факту отримання пального, на підставі підписаних сторонами видаткових накладних та товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів. Але ж, за умови відсутності письмового договору, Позивач не обґрунтовано посилається на п.7.1 Договору, відповідно до якого, у випадку якщо Товар було поставлено ПОКУПЦЮ без попередньої оплати його вартості, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний сплатити ПОСТАЧАЛЬНИКУ вартість Товару протягом одного банківського дня з моменту його отримання…» є необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" подано до господарського суду докази часткової оплати, а саме, копію платіжної інструкції №286 від 20.03.2025 на суму 21 528,50 грн з призначенням платежу: за товар згідно накладної РН-231107 від 23.11.2024 в тому числі ПДВ 3588,08грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, на переконання колегії суддів, враховуючи погашення відповідачем заборгованості за поставлений товар у розмірі 21 528,50 грн на підставі платіжної інструкції №286 від 20.03.2025, місцевий господарський суд обґрунтовано закрив провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 21528,50грн у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що доказів сплати заборгованості у сумі 1 676 012,97 грн відповідач до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1 676 012,97 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо тверджень скаржника про те, що «…судом першої інстанції не було враховано, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року у справі № 757/8748/25-к всі активи Відповідача були передані в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () речові докази у кримінальному провадженні № 0000455. А тому, задоволення позовних вимог та стягнення з Відповідача грошових коштів напряму впливає на права та інтереси Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () щодо предмета спору, зважаючи на те, що задоволення грошових вимог Позивача буде здійснюватися за рахунок майна, яке передане в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ()…», а також про те, що «…зважаючи на те, що, все майно та активи Відповідача перебувають в управлінні Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), та стягнення коштів з Відповідача призведе до стягнення на майно, передане в управління, що відповідно до ст. 1040 ЦК України не допускається, суд припустився порушень процесуального права, розглянувши дану справу без залучення до неї установника управління: Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ()…» суд апеляційної інстанції вказує таке.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у суді першої інстанції Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів не подавало клопотань про залучення його до участі у справі, також жодна зі сторін не заявляла клопотання про залучення Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів як учасника справи, що виключає розгляд відповідного питання судом.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У главі 70 Цивільного кодексу України (статті 1029-1045 Цивільного кодексу України) передбачено особливості укладення, виконання та припинення договорів управління майном як різновиду цивільно-правових договорів, що визначають взаємні права та обов`язки установника управління як власника майна, що є предметом управління, та управителя майна, який в силу взятих на себе договірних зобов`язань за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Слід зазначити, що окрім механізму управління майном, передбаченого главою 70 Цивільного кодексу України, існує також інститут управління активами, що регулюється нормами Кримінального процесуального кодексу України та Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», агентство є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Водночас, управління активами не є тотожним або рівнозначним за правовим змістом праву власності, передбаченому статтями 316 та 317 Цивільного кодексу України.

Подібні висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.05.2025 у справі № 903/421/24.

Наявність однакових правомочностей не дозволяє ототожнювати зазначені правові інститути, оскільки право власності - це інститут приватного права, у межах якого особа має повне, самостійне і незалежне право розпоряджатися майном у власних інтересах, а право довірчої власності (управління майном) - також належить до приватноправової сфери, але передбачає фідуціарний характер відносин: управитель володіє, користується і розпоряджається майном не для себе, а в інтересах іншої особи, тобто установника управління. Натомість управління активами відповідно до Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» є правовим механізмом, що застосовується у кримінальному провадженні та у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 16.05.2025 у справі № 903/421/24 виснувала, що управління арештованим майном АРМА має характер строкового повноваження спеціального призначення, яке виникає на підставі судового рішення або згоди власника. Воно має ознаки тимчасовості (діє до моменту скасування арешту або завершення провадження) та цільового характеру (служить для збереження майна). При цьому управитель відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Власник активу зберігає право власності навіть у випадку передачі майна в управління АРМА. Управління не змінює титулу власності - воно лише обмежує реалізацію окремих правомочностей, як-от користування чи розпорядження, і лише на час дії арешту. Це узгоджується зі статтею 41 Конституції України та статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції з прав людини, які гарантують непорушність права власності та передбачають, що позбавлення цього права можливе лише за законом, в інтересах суспільства та з дотриманням принципу пропорційності.

Чітке розмежування між правом власності та управлінням майном у межах Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» є необхідною умовою дотримання конституційного принципу недоторканності власності та забезпечення балансу між публічним інтересом і захистом прав особи. Це також узгоджується з положеннями ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції з прав людини щодо втручання у мирне володіння майном.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що управління активами, переданими відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України та положень Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», не є тотожним або рівнозначним за правовим змістом праву власності, передбаченому ст. ст. 316 та 317 Цивільного кодексу України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність судового спору у даній справі та його вирішення, жодним чином не обмежує і не спростовує як чинність обмежень, встановлених ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року у справі № 757/8748/25-к, так і повноважень Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, обумовлених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». Вирішення спору у справі № 904/965/25 стосується виключно правовідносин між позивачем та відповідачем щодо поставки та оплати товару, і ухвалення рішення у даній справі встановлює виключно правову визначеність у даних правовідносинах, судовим актом здійснюється вирішення спору щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар. Можливість виконання вказаного рішення не входить до предмету доказування у даній справі.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що спірні правовідносини у даній справі виникли виключно між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ойл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент", м. Дніпро, у зв`язку з порушенням останнім зобов`язань з оплати поставленого товару.

Крім того, на необхідності відмежування правового статусу Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та/або обраного ним професійного управителя від правового статусу фактичного власника активу в контексті переходу зобов`язань за попередніми правовідносинами власника з третіми особами наголошено у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18.

У відповідній справі суд касаційної інстанції дійшов висновку, що, враховуючи специфічний правовий статус речового доказу у кримінальному провадженні, а також суть накладеного арешту та головне призначення АРМА, останнє не є правонаступником жодних прав чи обов`язків власника активів за будь-якими правочинами та перед будь-якими третіми особами. Зокрема було зауважено, що чинним законодавством не передбачено процедури, механізму чи якоїсь іншої можливості, за яких АРМА може стати кредитором чи боржником у зобов`язаннях власника активів за будь-якими правочинами та перед будь-якими третіми особами.

З огляду на наведене, підстави для залучення Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів до участі у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги про те, що ухвалене судом рішення є необґрунтованим, так як судом першої інстанції не було повно і всебічно з`ясовані обставини, на які посилався Відповідач, судом не було надано оцінки аргументам Відповідача та порушено норми процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 у справі № 904/965/25 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" - без задоволення.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 у справі № 904/965/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 у справі № 904/965/25 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 05.02.2026

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін