ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Справа № 914/2700/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

розглянув без повідомлення (виклику) представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт»

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 (суддя Бортник О.Ю.)

у справі № 914/2700/25

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м. Київ, в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту), м. Одеса,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт», м. Львів,

про стягнення 128 419,54 грн основного боргу, 17 428,76 грн пені, 3 256,60 грн 3% річних та 12 818,39 грн інфляційних

Господарський суд Львівської області в рішенні від 05.11.2025 ухвалив задоволити частково позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт»; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт» 128 419,54 грн основного боргу, 17 375,8 грн пені, 3 256,60 грн 3% річних, 12 818,39 грн інфляційних та 2 421,61 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При ухваленні рішення місцевий суд виходив з того, що між ТзОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» та ДП «Одеський морський торговельний порт» було укладено договір № КД-7465 від 23.06.2005 на технічне обслуговування пожежної сигналізації, до якого було внесено зміни і доповнення додатковими угодами, в результаті чого, права та обов`язки перейшли до ДП «Адміністрація морських портів України». Позивач своєчасно повідомив відповідача про зміни тарифів на послуги, надав акти виконаних робіт і рахунки, які відповідач отримав, але не повернув і не заперечував їх. Докази неналежного виконання послуг або дострокового розірвання договору відповідачем - відсутні. Відтак, суд, спираючись на положення ЦК України про обов`язковість договору та належне виконання зобов`язань, встановив, що договір був чинний, послуги надані належним чином, а частина заборгованості не сплачена, тому позовні вимоги задоволено частково: стягнуто основний борг, пеню та 3% річних у межах строків, передбачених законом, у стягненні решти пені відмовлено як такої, що заявлена поза межами допустимого строку.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням місцевого господарського суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі № 914/2700/25, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ДП «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ТзОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» не заперечує факту надання ДП «АМПУ» послуг за договором № КД-7465 від 23.06.2005 у повному обсязі до 04.03.2024 включно. Проте з цієї дати ТзОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» фактично втратило можливість користування орендованим майном, яке було предметом договору оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (договір № ДФ-89 від 09.10.2006), через односторонню відмову орендодавця від виконання договору та передачу об`єктів оренди третім особам. Зазначені обставини підтверджуються актом повернення майна від 04.03.2024, згідно з яким орендоване майно було передано ТзОВ «ЗПК «Інзерноекспорт».

Апелянт підкреслив, що через втрату доступу до орендованого майна він не міг продовжувати користуватися ним і, відповідно, отримувати послуги технічного обслуговування засобів пожежної сигналізації, які були предметом договору № КД-7465. Таким чином, після 04.03.2024 виникла об`єктивна неможливість виконання зобов`язань за договором.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення договору та зробив висновок про наявність заборгованості, не врахувавши фактичного припинення використання орендованого майна та неможливості споживання послуг.

Крім того, звернув увагу на рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 у справі № 16/1564/25, яким встановлено, що починаючи з 04.03.2024 у ТзОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» виникла об`єктивна неможливість користування орендованим майном, і на період такої неможливості підприємство звільняється від сплати орендної плати за відповідним договором. З цього випливає, що ТзОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» не могло отримувати послуги ДП «АМПУ» після зазначеної дати, а отже, виникнення заборгованості за договором № КД-7465 є неправомірним, так як припинення фактичного користування об`єктами оренди об`єктивно виключає можливість отримання послуг за договором.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому висловив свої заперечення на доводи апелянта, зокрема, зазначив:

- що залучення працівників чи контрагентів для господарської діяльності не впливає на взаємовідносини сторін договору про надання послуг, укладеного між позивачем та відповідачем і не звільняє останнього від відповідальності за його виконання;

- відповідно до ЗУ «Про морські порти України», ДП «АМПУ» не втручається у господарську діяльність суб`єктів, які самостійно розпоряджаються своїм майном, тому ТзОВ «ЗПК Інзерноекспорт» функціонує як самостійний суб`єкт цивільного обороту, відповідальний за ризики своєї діяльності;

- договором про надання послуг передбачено надання диспетчеризації та оперативного реагування при спрацюванні пожежної сигналізації, а відповідач зобов`язаний був оплатити послуги у строки, передбачені договором, який вважався продовженим на кожний календарний рік до письмового повідомлення про його припинення. На момент надання послуг договір був чинний, відповідач не звертався про його розірвання або припинення, був обізнаний про заборгованість та не надавав заперечень щодо якості чи обсягу послуг, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт та рахунками, які отримані та не оскаржені;

- наявність інших договорів, зокрема договору оренди відповідача з третьою особою, не впливає на виконання зобов`язань за договором про надання послуг, оскільки цивільні права та обов`язки виникають лише між сторонами відповідного правочину, а порушення умов іншого договору не звільняє відповідача від виконання зобов`язань. Систематична несплата орендної плати відповідачем стала підставою для розірвання договору оренди, при цьому, договір про надання послуг залишався чинним протягом усього спірного періоду, а послуги надавалися регулярно, жодних заперечень від відповідача не надходило.

Отже, наявні в матеріалах справи докази підтверджують фактичне надання послуг позивачем, обізнаність відповідача про заборгованість та відсутність дій щодо її погашення, що підтверджує правомірність вимог позивача та обов`язок відповідача сплатити за надані послуги. Таким чином, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

З огляду на приписи ч. 10 ст. 270 ГПК України, з врахуванням ціни позову, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт» здійснюється Західним апеляційним господарським судом без виклику представників сторін.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази, судова колегія встановила наступне:

23.06.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗПК «Інзерноекспорт» та Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» укладено договір № КД 7465, предметом якого є виконання технічного обслуговування засобів пожежної сигналізації на об`єкті ТзОВ «ЗПК «Інзерноекспорт» (розділ 1 договору в редакції додаткової угоди № КД 7465/5 від 29.06.2010).

Згідно з пунктами 1 та 2 додаткової угоди від 13.06.2013, у зв`язку з реорганізацією ДП «Одеський морський торговельний порт», відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №?133 р від 04.03.2013 та наказу Міністерства інфраструктури України №?163 від 19.03.2013, а також переходом прав і обов`язків за договором до правонаступника ДП «Адміністрація морських портів України», сторони погодили зміни до договору, що полягають у зміні преамбули та реквізитів виконавця. Інші умови договору залишилися без змін і сторони підтвердили свої зобов`язання за ними.

Вартість доручених робіт (послуг) за договором визначається на підставі розрахунку, наведеного в додатку №?1, який є невід`ємною частиною договору (п.3.1 в редакції додаткової угоди від 16.02.2016 до договору №?КД 7465 від 23.06.2005). Щомісячна оплата робіт виконавця здійснюється на підставі наданого ним рахунку та проводиться замовником у розмірі 2?968,85 грн з врахуванням ПДВ 20?% безготівковим шляхом не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним (п.3.2 в редакції додаткової угоди від 09.02.2017). Вартість послуг виконавця може переглядатися у разі зміни централізованих цін і тарифів або в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. У таких випадках виконавець зобов`язаний протягом 10 календарних днів письмово повідомити замовника про зміни, а замовник здійснює оплату послуг виконавця відповідно до нових тарифів з моменту їх введення в дію виконавцем (п.3.5 в редакції додаткової угоди від 09.02.2017). У разі порушення строків оплати п.3.2 цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми простроченого платежу (п.4.2). Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє протягом двадцяти місяців із подальшою пролонгацією на той самий строк, якщо жодна із сторін не вимагатиме його припинення (п.5.1). При настанні обставин неможливості повного або часткового виконання будь-якої із сторін зобов`язань за цим договором, а саме пожежі, стихійних лих, у тому числі штормових умов, війни, масових цивільних та військових зворушень чи інших незалежних від сторін обставин, термін виконання зобов`язань за цим договором відсувається пропорційно до часу, протягом якого діятимуть такі обставини. Якщо такі обставини будуть тривати більше одного календарного місяця, кожна зі сторін має право відмовитися від подальшого виконання зобов`язань за цим договором. У цьому випадку жодна із сторін не матиме права вимог на відшкодування іншою стороною можливих збитків. Сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань по даному договору, повинна негайно сповістити іншу сторону про настання та припинення дії зобов`язань за цим договором. Належним доказом наявності зазначених вище обставин та їх тривалості може служити письмовий документ, виданий компетентним органом (розділ 6 договору № КД 7465 від 23.06.2005, в редакції додаткової угоди від 25.12.2014).

Згідно з наказом Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) №?266/19 від 07.12.2023 «Про затвердження та введення в дію вільної ціни (тарифу) на послуги, що надаються ЗВПО СПБ ОФ ДП «АМПУ» на 2024 рік», з 01.01.2024 ціна за послугу технічного обслуговування та монтажу засобів охорони (послуга інженера-електроніка дільниці ТЗО) становить 392,00 грн за годину без ПДВ.

Листом №?2425/19 07 04/Вих від 11.12.2023 позивач повідомив відповідача про дію нових тарифів, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення від 19.12.2023 (дата отримання листа відповідачем 26.12.2023).

Згідно з наказом Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) №?266/19 від 13.12.2024 «Про затвердження та введення в дію вільної ціни (тарифу) на послуги, що надаються ЗВПО СПБ ОФ ДП «АМПУ» на 2025 рік», з 01.01.2025 ціна за годину аналогічної послуги становить 426,96 грн без ПДВ.

Листом №?2557/19 07 04/Вих від 17.12.2024 позивач повідомив відповідача про дію нових тарифів, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення від 19.12.2024 (дата отримання листа відповідачем 23.12.2024).

На підтвердження наданих послуг у період з січня 2024 року по червень 2025 року позивачем складені та направлені відповідачу акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунки, які підтверджують виконання робіт і нарахування оплати відповідно до договору №?КД 7465, з яких вбачається, що загальна сума наданих послуг за періоди з січня по грудень 2024 року становила 94?674,48 грн з ПДВ, за період з січня по травень 2025 року 42?965,80 грн з ПДВ, а за червень 2025 року 6?588,34 грн з ПДВ.

Вказані акти та рахунки були отримані відповідачем, що підтверджується листами та рекомендованими повідомленнями про вручення.

Листи позивача до відповідача №?808/19 07 04/Вих від 26.04.2024, №?1101/19 07 04/Вих від 14.06.2024, №?1484/19 07 04/Вих від 09.08.2024, №?2382/19 07 04/Вих від 27.11.2024, №?1010/19 07 04/Вих від 19.05.2025, а також претензія №?248/19 07 04/Вих від 30.01.2025 з проханням здійснити оплату заборгованості залишені останнім без відповіді та задоволення. Наведене стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Крім того, судом встановлено, що 09.10.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ-89 (обліковий номер 2), а саме оренда складу для зберігання зерна загальною площею 3221,7 кв.м та нежитлові приміщення триповерхової виробничо-адміністративної будівлі, загальною площею 1147,8 кв.м, які знаходяться на балансі Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Гефта, 3/2.

Листом-повідомленням № 11-07-00516 від 08.02.2024 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях повідомило про відмову від виконання договору оренди нерухомого майна та вимагало повернення об`єктів оренди балансоутримувачу Державному підприємству «Одеський морський торговельний порт».

04.03.2024 Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» складено акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, а також акт візуального огляду нерухомого майна, що перебуває на балансі Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт».

Не погоджуючись з односторонньою відмовою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від договору оренди, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт» звернулося до Господарського суду Одеської області з відповідною позовною заявою.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.03.2025 у справі № 916/808/24 визнано недійсним правочин Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, оформлений повідомленням від 08.02.2024 № 11-07-00516, щодо односторонньої відмови від договору оренди нерухомого майна державної власності від 09.10.2006 № ДФ 89.

Оцінивши наявні у справі докази та перевіривши їх відповідність встановленим обставинам, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на таке:

За положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

За змістом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

За приписами ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, викладені у договорі зобов`язання є обов`язковими до виконання сторонами вказаного договору. Сторони на власний розсуд визначають у межах, передбачених законодавством, права та обов`язки сторін укладеного договору, умови, за яких відповідні права та обов`язки настають, а також відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивачем у період з січня 2024 року по червень 2025 року здійснювалося надання відповідачу послуг з технічного обслуговування засобів пожежної сигналізації відповідно до умов договору № КД-7465 від 23.06.2005.

На підтвердження виконання зобов`язань позивачем до матеріалів справи долучені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунки за відповідні звітні періоди, які були направлені та отримані відповідачем, що підтверджується наявними у справі доказами поштового відправлення та вручення. Водночас, матеріали справи не містять доказів повернення зазначених актів із зауваженнями, а також будь-яких заперечень відповідача щодо обсягу, якості чи факту надання спірних послуг.

Судом апеляційної інстанції не встановлено і відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про ненадання або неналежне надання позивачем послуг у зазначений період, зокрема відсутні докази того, що позивач припинив технічне обслуговування систем автоматичної пожежної сигналізації або не здійснював передбачених договором заходів з контролю за протипожежним станом об`єкта.

Вартість наданих послуг визначалась позивачем з врахуванням тарифів, затверджених наказами Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» від 07.12.2023 № 266/19 та від 13.12.2024 № 266/19, про що відповідач був належним чином повідомлений.

Загальна вартість послуг, наданих у період з січня 2024 року по червень 2025 року, склала 144 228,62 грн з ПДВ.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем часткової оплати у розмірі 15 779,10 грн (квитанція до платіжної інструкції № від 27.06.2025 із зазначенням призначення платежу за договором № КД-7465). Інших належних доказів погашення заборгованості або сплати вартості наданих послуг у повному обсязі відповідачем не подано.

Доводи апелянта щодо неможливості виконання зобов`язань у зв`язку з припиненням користування орендованим майном не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки умовами спірного договору не передбачено залежності його чинності або обов`язку оплати послуг від наявності у відповідача статусу орендаря відповідного майна. Посилання на правовідносини з третіми особами за договором оренди не можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором про надання послуг, укладеним із позивачем.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність факту надання позивачем відповідачу послуг та наявність підстав для стягнення основної суми заборгованості та 17 375,80 грн пені, передбаченої п.4.2 договору від 23.06.2005.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором № КД-7465 від 23.06.2005, позивачем також нараховано відповідачу 3256,60 грн 3% річних та 12818,39 грн інфляційних.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Нарахування інфляційних втрат і трьох процентів річних не є штрафною санкцією, а становить передбачений законом спосіб захисту майнового права кредитора, спрямований на компенсацію втрат, пов`язаних із знеціненням грошових коштів та несвоєчасним отриманням належних платежів.

Перевіривши подані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів встановила, що вони здійснені з дотриманням вимог закону, а заявлені до стягнення суми є обґрунтованими і арифметично правильними.

З врахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку, що суми інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені визначені правильно, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо сум нарахування.

Згідно з положеннями ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

З врахуванням викладеного та оцінених у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення є обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм чинного законодавства та встановлених обставин справи. Аргументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть слугувати підставою для його зміни чи скасування.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажний комплекс «Інзерноекспорт» відмовити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі № 914/2700/25 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік