УХВАЛА

м. Київ

03.02.2026Справа № 910/14980/25

За позовом Фізичної особи-підприємця Тихонової Світлани Андріївни (м. Ірпінь)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімлізинг" (м. Київ)

про визнання недійсним положення Загальних умов до Договору фінансового лізингу № 1218-ЛД від 29.01.2024 та стягнення компенсації

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників справи: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Тихонова Світлана Андріївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімлізинг" про визнання недійсним положення Загальних умов до Договору фінансового лізингу № 1218-ЛД від 29.01.2024 та стягнення компенсації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 відкрито провадження у справі, справу визнано малозначною та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

29.12.2025 від позивача надійшов відзив на позовну заяву.

22.01.2026 від позивача надійшло клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзив у справі та відповідь на відзив.

23.01.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі та заява про зміну предмету позову.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку позивач посилається на те, що 03.01.2026 останнім було отримано відзив на позовну заяву і у зв`язку з об`єктивними обставинами строк для подання відповіді на відзив було пропущено без умислу затягування процесу.

Згідно зі ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідно до ст. 166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду від 08.12.2026 позивачеві встановлено строк на подання відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву.

Суд встановив, що у клопотанні Тіхонової С.А. взагалі не зазначено жодних причин неможливості подання відповіді на відзив у встановлений строк.

Відтак суд не вбачає жодних підстав для визнання поважними причин пропуску встановленого законом процесуального строку для подання відповіді на відзив.

Стосовно заяви позивача про зміну предмету позову, суд зазначає наступне.

У заяві про зміну предмету позову позивачем заявлено такі вимоги:

- визнати недійсними положення Загальних умов до Договору фінансового лізингу (редакція від 17.11.2023, затверджена наказом № 50-з), а саме:

- пункт 6.2 у частині затвердження «При цьому Сторони погодили, що такі лізингові платежі за цим Договором не містять викупної (покупної) ціни. Передбаченої цим Договором і, у сукупності, є платою за користування Об`єктом фінансового лізингу»;

- пункт 10.4 у частині «Сторони погодили, що в разі знаходження Об`єкта фінансового лізингу на зберіганні у інших осіб в рамках оперативно-господарських санкцій та/або способу самозахисту, Лізингодавець на підставах, передбачених розділом 11 Загальних Умов, прийме рішення про розірвання Договору та вилучення Об`єкта фінансового лізингу, Об`єкт фінансового лізингу не повертається Лізингоодержувачу, і Лізингодавець має право розпоряджатися ним на власний розсуд»

- пункт 11.7 у частині: «У випадку вилучення об`єкту фінансового лізингу, призупинення або розірвання договору, з причин зазначених у даному договорі та/або законодавстві України, усі раніше сплачені лізингу одержувачем лізингові платежі у сукупності з платою за користування об`єктом фінансового лізингу та поверненню не підлягають, окрім випадків коли Договір було розірвано до моменту передачі Об`єкта фінансового лізингу у разі прострочення передачі Лізингоодержувачу Об`єкт фінансового лізингу більше як на 30 календарних днів з вини Лізингодавця».

Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Оскільки розгляд справи № 910/14980/25 по суті розпочався 07.01.2026, позивачем пропущено строк на подання заяви про зміну предмету позову, у зв`язку з чим означена заява повертається заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 46, 119, 166, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 від про поновлення строку на подання відповіді на відзив від 22.01.2026.

2. Заяву Тіхонової С.А. від 23.01.2026 про зміну предмету позову, до розгляду не приймати та повернути заявнику.

Ухвала набрала законної сили 03.02.2026 та може бути оскаржена в частині п. 2 в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко