ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04 лютого 2026 рокуСправа № 921/650/25
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденко О.В.

розглянувши заяву Товариства обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" у справі

за заявою боржника: ОСОБА_1

про неплатоспроможність

за участі представника сторін:

кредитора: Сабура С.О., представник ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп";

боржника: Савченко Л.В., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2025 відкрито провадження у справі №921/650/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; оприлюднено на офіційному вебпорталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, призначено керуючим реструктуризацією боргів арбітражного керуючого Каратуна Є.Є.

24.12.2025 через систему "Електронний суд" від ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" надійшла заява б/н від 23.12.2025 (вх. №9014) про визнання грошових вимог відносно боржника в сумі 32 437,90 грн та судових витрат в розмірі 9 844,80, з яких: 4 844,80 грн судовий збір, 5 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу, розгляд якої судом у попередньому засіданні призначений на 04 лютого 2026 року.

26.01.2026 через систему "Електронний суд" від боржника надійшли заперечення б/н (вх. №588) від 23.01.2026 щодо грошових вимог ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп", в яких він просить повернути кредитору заяву з грошовими вимогами, а у разі її неповернення - відмовити заявнику у задоволенні грошових вимог у повному обсязі. Окрім того, боржник у запереченнях, серед іншого, звертає увагу на те що : не доведений факт укладення кредитних договорів, оскільки заява не містить доказів передачі/надсилання ТОВ "КІФ", ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на адресу боржника одноразових ідентифікаторів; в додатках до заяви відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження факту отримання боржником від кредитних установ коштів; нарахування відсотків проведено у розмірі, що перевищує 1% денної процентної ставки та у більшому розмірі, ніж встановлено кредитними договорами; здійснено незаконне нарахування штрафу за кредитними договорами, всупереч ЦК України. Щодо стягнення з боржника витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу за подання заяви з грошовими вимогами, то боржник з посиланням на п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 129 ГПК України вказує про покладення їх на сторони пропорційно задоволених вимог.

02.02.2026 через систему "Електронний суд" від керуючого реструктуризацією Каратуна Є.Є. надійшло повідомлення №б/н (вх. №825) від 02.02.2026 про результати розгляду грошових вимог, згідно якого арбітражний керуючий визнає частково грошові вимоги у розмірі 22 159,90 грн.

03.02.2026 через систему "Електронний суд" від ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" надійшли наступні документи:

- клопотання б/н (вх. №885) від 02.02.2026 про витребування від АТ КБ "Приватбанк" письмових доказів, що містять банківську таємницю, а саме: інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки (маска картки НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 :

- заява б/н (вх. №887) від 03.02.2026 про уточнення грошових вимог, з врахуванням якої кредитор просить визнати грошові вимоги в розмірі: 23 977,90 грн - заборгованість за тілом кредиту та нарахованими процентами, 5 850,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями, 5 000,00 грн - витрати на правничу допомогу та 4 844,80 грн витрат на сплату судового збору;

- пояснення б/н (вх. №883) від 03.02.2026 на заперечення боржника.

Розцінивши заяву про уточнення грошових вимог ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" як заяву про зменшення розміру вимог кредитора, суд прийняв її до розгляду та постановив здійснювати розгляд заяви кредитора до боржника, враховуючи, що розмір таких вимог становить 39 672,70 грн.

Представник кредитора в попередньому засіданні грошові вимоги підтримала повністю з врахуванням поданих пояснень. Щодо клопотання кредитора про витребування доказів, то представник ТОВ "Ел.Ен.Груп" зазначила, що необхідності у цьому немає, оскільки вони наявні в матеріалах справи.

Керуючий реструктуризацією в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Розглянувши заяву ТОВ "ФК "Ел. Ен. Груп" з грошовими вимогами до боржника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

В силу приписів ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно із ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 здійснено 15.12.2025, номер публікації якого 77935.

Суд констатує, що заяву ТОВ "Ел.Ен.Груп" до боржника подано до суду у строк передбачений ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Як вбачається зі змісту заяви та наданих заявником документів, 23.04.2025 року між ТОВ "ФК "КІФ" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №7990417, підписаний у порядку, визначеному ст. ст. 10, 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Розділом 3 кредитного договору сторони погодили, зокрема: (п. 3.1.) Товариство надає Клієнту Кредит у гривні, а Клієнт зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити передбачені цим Договором проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором; (п.3.2) Сума Кредиту складає 4 000 гривень. Тип Кредиту Кредит; (п. 3.3.) Строк пільгового кредитування 30 дні (в) (день). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості Кредиту для Клієнта та реальної річної процентної ставки за цим Договором (далі за текстом "Графік платежів"), що є Додатком №1 до цього Договору; (п. 3.4.1.) Пільгова процентна ставка (знижка) фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду/наступного пільгового періоду користування Кредитом. Після закінчення строку пільгового періоду/наступного пільгового періоду нараховується стандартна процентна ставка; (п. 3.4.2.) Стандартна процента ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.59% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується з першого дня Стандартного періоду; (п. 3.6.) Денна процентна ставка на дату укладення цього Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільгової процентної ставки складає 0.98% за 1 (один) день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України "Про споживче кредитування": 3528загальні витрати) грн/4000(сума кредиту)) грн)/90 (строк кредитування)дн.*100% =0.98% в день; (п. 4.1.) Видача (надання) Товариством Кредиту Клієнту проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта за стандартом IBAN UA, та/або операції за яким можуть здійснюватися з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої зазначені Клієнтом у Особистому кабінеті, та, яка визначена Клієнтом у якості Основної платіжної картки; (п. 4.2.) Клієнт зобов`язується повністю повернути Кредит та сплатити проценти, що були нараховані за Кредитом до 22.07.2025 року шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства. Кредит погашається частинами протягом строку кредитування згідно Графіку платежів.

Додатковим договором №625 від 06.06.2025 до Договору про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №7990417 від 23.04.2025 сторони погодили внести зміни, зокрема: (п. 2.2.) відповідно до п. 3.3. договору, строк обраного Клієнтом наступного пільгового періоду складає 30 календарних днів, з 06.06.2025 по 05.07.2025; (п. 3.6) Денна процентна ставка на дату укладення цього Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільгової процентної ставки складає 0.99% за 1 (один) день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України "Про споживче кредитування": 3582(загальні витрати) грн/4000 (сума кредиту)) грн)/90(строк кредитування)дн.*100% =0.99% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільгової процентної ставки (знижки) складає 6931,63% річних; (п.3.7.) Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільгової процентної ставки (знижки) складає 3582 грн; (п. 4.2.) Клієнт зобов`язаний повністю повернути кредит та сплатити проценти, що були нараховані за кредитом до 04.09.2025 року.

ТОВ "ФК "КІФ" надало ОСОБА_1 кредит в сумі 4000 грн, про що свідчить додане до заяви підтвердження ТОВ "ПрофітГід" щодо здійснення грошових коштів, згідно якого на платіжну картку № НОМЕР_1 здійснено успішний переказ грошових коштів в сумі 4000 грн, платник ТОВ "ФК "КІФ", видача кредиту за договором №7990417.

Суд відзначає, що номер платіжної картки клієнта, зазначений у згаданому підтвердженні, відповідає номеру картки, вказаному ОСОБА_1 зокрема, в договорі №7990417 від 23.04.2025.

До заяви додано Довідку-розрахунок за договором фінансового кредиту №7990417 від 23.04.2025, згідно якої станом на 14.10.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 9436 грн, з якої 4000 грн. заборгованість за кредитом та 5436 грн. заборгованість за відсотками.

14.10.2025 року між ТОВ "ФК "КІФ" та ТОВ "ФК Профіт" було укладено Договір факторингу №14102025 (далі Договір факторингу), відповідно до якого ТОВ "ФК "КІФ" відступило своє право вимоги за договорами і, в тому числі, за Договором про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №7990417.

За викладеними у п.1.1 цього правочину умовами Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.

В силу п.1.2 цієї угоди , наступне відступлення Фактором Права вимоги третім особам за відповідним Реєстром прав вимог до цього Договору допускається не раніше ніж після повного виконання Фактором свого зобов`язання щодо сплати Клієнту 100% Ціни придбання.

Відповідно до платіжної інструкції №248 від 15.10.2025 ТОВ "ФК Профіт" (новий кредитор) сплатило на користь ТОВ "ФК "КІФ" (первісний кредитор) 1 031 859,57 грн згідно Договору факторингу №14102025 від 14.10.2025.

В подальшому, 12.11.2025 року між ТОВ "ФК ПРОФІТ" та ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" було укладено договір факторингу №12112025, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.

Відповідно до п.1.2 даного правочину, наступне відступлення Фактором Права вимоги третім особам за відповідним Реєстром прав вимог до цього Договору допускається не раніше ніж після повного виконання Фактором свого зобов`язання щодо сплати Клієнту 100% Ціни придбання.

Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в дату підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги (п. 2.1.3 угоди).

Відповідно до платіжної інструкції №945 від 12.11.2025 ТОВ "ФК "Ел. Ен. Груп" (новий кредитор) сплатило на користь ТОВ "ФК Профіт" (первісний кредитор) 892 324,02 грн згідно договору факторингу №12112025 від 12.11.2025.

29.01.2025 року між ТОВ "Макс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №00-10188818, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", за умовами якого: (п. 1.1.) Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором; (п. 1.2.) Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 7000 грн Тип Кредиту кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби; (п. 1.3.) Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів; (п. 1.4.) Розрахунковий платіжний період 15 днів; (п. 1.5) Тип процентної ставки: фіксована. Стандартна процентна ставка складає 0,94% за кожен день користування кредитом; (п. 1.6.) Кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,0%від суми кредиту, що складає 1400 грн; (п. 1.7.1.) Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1,00% (одна ціла) та розраховується в процентах з використанням зазначеної формули; (п. 2.10.) Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 29.01.2025. Сума кредиту перераховується Кредитодавцем на рахунок позичальника в розмірі 7000 грн за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 ; (п. 6.4.) У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за договором, Кредитодавець має право нарахувати, а позикодавець зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді штрафу у визначеному порядку.

ТОВ "Макс Кредит" надало ОСОБА_1 кредит в сумі 7000 грн, про що свідчить додане до заяви підтвердження ТОВ "ПрофітГід" щодо здійснення грошових коштів, згідно якого на платіжну картку № НОМЕР_1 здійснено успішний переказ грошових коштів в сумі 7000 грн, платник ТОВ "Макс Кредит".

Номер платіжної картки клієнта, зазначений у згаданому підтвердженні, відповідає номеру картки, вказаному ОСОБА_1 зокрема, в договорі №00-1018818 від 29.01.2025.

До заяви додано детальний розрахунок заборгованості від 27.11.2025 за кредитним договором №00-10188818 від 29.01.2025, згідно якого станом на 27.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Макс Кредит" становить 7000 грн заборгованість за кредитом, 3158,40 грн заборгованість за відсотками, 1400 грн заборгованість за комісією.

27.11.2025 року між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" було укладено Договір факторингу № 27112025-МК/ЕЛ.ЕН.ГРУП (далі Договір факторингу), відповідно до якого ТОВ "Макс Кредит" відступило своє право вимоги за договорами і, в тому числі, за Договір кредитної лінії №00-10188818.

Відповідно до п. 2.1 цієї угоди, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Боргів та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржниківпідтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відповідно до Реєстру Боржників та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.2. Договору факторингу).

Згідно з п.2.4 даного правочину, з дати відступлення Прав Вимоги Клієнт перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним.

Відповідно до платіжної інструкції №1045 від 12.12.2025 ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" (новий кредитор) сплатило на користь ТОВ "Макс Кредит" (первісний кредитор) 1 714 957,87 грн згідно Договору факторингу №27112025-МК/Ел.Ен.Груп від 27.11.2025.

23.04.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії (Надійний) №8977672, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту (п. 2.1.).

Відповідно до п. 2.2. даного правочину: сума кредиту-3000 грн (п.2.2.1); строк кредитування/строк договору-360 днів (п.2.2.2); розмір Першого обов`язкового платежу 1372.50 грн (п.2.2.3.); період сплати Мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати Позичальником процентів за користування Кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування Кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість Мінімальних обов`язкових платежів становить 11 (п. 2.2.4.); дата сплати Першого обов`язкового платежу 22.05.2025. Денна процентна ставка/день 0.998% (п. 2.2.5.).

Згідно з п. 9.5. Договору кредитної лінії (Надійний), за порушення Кредитодавцем строків надання Позичальнику Кредиту, визначених Договором, Позичальник має право стягнути з Кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу

Згідно реквізитів божника та п.11 Договору, номер електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 .

ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" надало ОСОБА_1 кредит в сумі 3000 грн, про що свідчить додане до заяви підтвердження ТОВ "ФК "Фінекспрес" щодо здійснення грошових коштів, згідно якого на платіжну картку № НОМЕР_1 здійснено успішний переказ грошових коштів в сумі 3000 грн.

Номер платіжної картки клієнта, зазначений у згаданому підтвердженні, відповідає номеру картки, вказаному ОСОБА_1 зокрема, в договорі №8977672 від 23.04.2025.

28.11.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" було укладено Договір факторингу №28/11/25-02, відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило своє право вимоги за договорами і, в тому числі, за Договором кредитної лінії №8977672від 23.04.2025.

Відповідно до п. 2.1.3 Договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників Сторін у порядку, визначеному цим Договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів "ВЧАСНО", є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.

З дати відступлення прав вимоги Клієнт перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним.

Згідно доданого до заяви Витягу з Реєстру боржників №28/11/2025-01 від 28.11.2025 до Договору факторингу №28/11/2025-02 від 28.11.2025, ТОВ "ФК "Ел. Ел. Груп" набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , що виникло за кредитним договором в сумі 11 443,50грн, з яких: 3000 грн - заборгованість за тілом; 2593,50 грн - заборгованість по процентам; 5850 грн неустойка.

За даними платіжної інструкції №1016 від 28.11.2025 ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" (новий кредитор) сплатило на користь ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів " (первісний кредитор) 4 676 987,22 грн згідно Договору факторингу №28/11/2025-02 від 28.11.2025.

У розумінні ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч. 1, ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За вказівками абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У п.1-1 Закону України "Про споживчий кредит" зазначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

В силу ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду №904/4592/15 від 07.06.2018 вказано, що в межах справи про банкрутство, суд, встановлюючи грошові вимоги кредиторів, виходить із дійсності правочину до визнання в установленому законом порядку його недійсним.

Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем (п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є: використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд звертає увагу, що усі долучені ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" документи подані через ЄСІТС та скріплені електронним цифровим підписом.

Підписані сторонами договори про надання споживчих кредитів, додатки, Додаткова угода до Договору про надання споживчого кредиту містять прізвище та ініціали боржника, відомості його особисту електронну адресу та номер мобільного телефону (реквізити яких повністю співпадають з особистими даними боржника зазначеними у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність), з використанням яких укладено відповідні документи.

На відповідних документах міститься інформація про їх підписання з використання одноразового ідентифікаторів.

Укладені сторонами договори, додатки до них, додаткова угода містять узгоджені сторонами усі істотні умови, зокрема в частині порядку отримання кредитних коштів, строку кредитування протягом 360 днів, ставок процентів, розміру відповідальності.

З наявних матеріалів заяви вбачається виконання ТОВ "ФК "КІФ", ТОВІ "Макс Кредит" та ТОВ "1 Безпечне агентство кредитів" зобов`язань згідно договорів про надання в кредит коштів в розмір 14000 грн (зокрема листи-підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "ПрофітГід" та ТОВ "ФК "Фінекспрес").

Доказів погашення боржником даної заборгованості до матеріалів справи не надано.

Окрім того, суд звертає увагу, на те що боржник у своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи посилалася на наявність у неї станом на дату подання заяви заборгованості перед первинними кредиторами ТОВ "КІФ", ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредиторів"

Крім того, боржником до означеної заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи було додано додаток до заяви, а саме: Список кредиторів та боржників ОСОБА_1 станом на 20.10.2025, в якому остання також зазначила вищезазначені товариства як кредитора по відношенню до боржника.

З банківської виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що ТОВ "КІФ", ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої зобов`язання за договорами виконали в повному обсязі, а саме надали боржнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами та в межах встановлених кредитних лімітів.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2019 у справі №910/10254/18 погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Також суд зважає на те, що боржником не надано альтернативного розрахунку суми основного боргу або відсотків за період користування кредитними коштами, не спростовано отримання платежів на не належну йому банківську картку; не доведено протиправного використання власної електронної адреси та мобільного телефону з метою укладення кредитного договору.

Таким чином, долучені до заяви про визнання кредиторських вимог докази відповідають нормам чинного законодавства, перебувають у арифметичному та логічному взаємозв`язку, не спростовані боржником, тому є більш вірогідними порівняно із доказами боржника та змістом його заперечень на цю частину заявлених вимог.

Щодо визнання грошових вимог у частині нарахованих процентів за Договором про надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту №7990417 від 23.04.2025, суд зазначає наступне.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором у ОСОБА_1 станом на 14.10.2025 наявна заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "Кіф" у сумі 9436 грн, з яких 4000 грн основного боргу, 5436 грн відсотків.

Керуючий реструктуризацією Каратун Є.Є., що відсотки мають бути зменшені відповідно до положень ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до ч. 5. ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Натомість, у договорі про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №7990417 від 23.04.2025 передбачено пільгову процентну ставку у розмірі 1,35 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду кредитування з 23.04.2025 по 22.05.2025 (згідно додаткової угоди від 06.06.2025 з 06.06.2025 по 05.07.2025) та стандартну процентну ставку у розмірі 1,59 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується у стандартний період кредитування з 23.05.2025 по 22.07.2025 (згідно додаткової угоди від 06.06.2025 з 06.07.2025 по 04.09.2025) (п. 3.4 договору).

Водночас ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Нікчемний правочин (ч. 2 ст. 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (abinitio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipsoiure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (ergaomnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (exofficio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі №359/12165/14-ц (провадження №61-13417св21)).

З огляду на положення п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%, умови укладеного між сторонами договору, передбачені п. 3.4. щодо встановлення пільгової процентної ставки у розмірі 1,35 % та стандартної процентної ставки 1,59% є нікчемними, оскільки суперечать ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Отже, обґрунтований розмір процентів за період з 23.04.2025 по 04.09.2025, з врахуванням погашення боржником відсотків в розмірі 2754 грн, буде становити 2826 грн.

Щодо заявлених до стягнення штрафних санкцій в сумі 5850 грн за договором кредитної лінії №8977672 від 23.04.2025, суд зазначає наступне.

У розумінні статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX від 15.03.2022 р., яким, зокрема розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 6-1 такого змісту: "6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".

Також, згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 р. розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Пункт 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" виключено на підставі Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 р., який набрав чинності 24.12.2023 р.

Водночас суд звертає увагу, що зміни чи виключення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України законодавцем не здійснювалися.

Відтак, суд приймає до уваги посилання кредитора на лист №14-0004/12907 від 19.02.2024 Національного Банку України , в якому вказано, що положення п. 6 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" не застосовуються до договорів споживчого кредиту, які укладено після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №3498-IX.

В той же час суд констатує, що у спірних правовідносинах підлягають застосовуванню безпосередньо норми ЦК України, які є чинними.

Відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває й наразі.

Таким чином, зважаючи що нарахування неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №8977672 від 23.04.2025 в загальному розмірі 3 500, 00 гривень здійснено в період дії в Україні воєнного стану, без урахування вказівок пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у визнанні кредиторських вимог у цій частині суд відмовляє.

У питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії суд враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають зокрема у такому:

- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі №908/710/18);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі №908/710/18).

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" та визнання грошових вимог в сумі 23 977,70 грн, з яких: 14 000,00 грн основної заборгованості, 9 977,90 грн заборгованості за процентами. Решту грошових вимог у цій частині суд відхиляє з підстав наведених вище.

Крім того, у поданій заяві з грошовими вимогами до боржника ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" просило визнати і включити до реєстру вимог кредиторів 5 000 гривень витрат на правничу допомогу.

У розумінні ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати законодавець обумовив, що пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати (на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Відтак, витрати на оплату судового збору в сумі 4 844,80 грн., що підтверджуються платіжною інструкцією №1065 від 23.12.2025, з врахуванням висновків викладених у постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі №918/356/20, слід покласти на боржника. Ці витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, кредитор підтверджує договором про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025, укладеним ТОВ "ФК "Ел. Ен. Груп" з адвокатом Сабура С.О., за умовами якого: (п. 1.1.) Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором про надання правової допомоги; (п. 4.1.) Договір є чинним з дати його підписання сторонами та діє по 17.08.2026 року (включно).

Відповідно до п. 3.1 даного правочину, за послуги щодо надання правової допомоги Клієнт виплачує Адвокату гонорар у наступному розмірі: 7000 грн - складання заяви про кредиторські вимоги боржників або за згодою сторін 1000 грн на 1 годину; 8000 грн складання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції; 9000 грн - складання касаційної скарги; 3000 грн складання пояснень на повідомлення арбітражного керуючого чи заперечення боржника/представника боржника; 1000 грн складання та надсилання адвокатського запиту.

Актом від 22.12.2025 прийому-передачі наданих до договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025 послуг сторони підтвердили, що адвокатом надані послуги з правового аналізу та обробки інформації та документів, наданих Клієнтом з ціллю підготовки заяв до Господарського суду з вивченням судової практики; складання заяв про кредиторські вимоги до боржників; надання консультацій Клієнту, пов`язаних із підготовкою та подачею заяв до Господарського суду на загальну суму 5000 грн.

Також в матеріалах справи наявний ордер на надання адвокатом Сабурою С.О. правничої допомоги ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп", свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Окрім цього, слід відзначити, що заяву про грошові вимоги кредитора до боржника з додатками підписана та скерована через "Електронний суд" адвокатом Сабурою С.О., яка також була присутня в судовому засіданні в режимі відеоконференції, під час розгляду кредиторської вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №756/2114/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Також суд зазначає, що наведений у Акті прийому-передачі наданих послуг до договору №18092025 від 18.09.2025 перелік наданої правничої допомоги, а саме: правового аналізу та обробки інформації та документів, наданих Клієнтом з ціллю підготовки заяв до Господарського суду з вивченням судової практики та надання консультацій Клієнту, пов`язаних із підготовкою та подачею заяв до Господарського суду є складовими єдиного процесу щодо підготовки, складання та подання заяви про грошові вимоги кредитора.

Крім того, визначення складу і розміру грошових вимог кредитора не потребувало значних зусиль, так як такі визначені у довідках розрахунку за кредитними договорами, а також у витягах з реєстру прав вимоги до договорів.

Отже, з огляду на вищенаведене у сукупності, надавши оцінку доданим до заяви доказам, враховуючи такі критерії як обґрунтованість, реальність, необхідність та розумність розміру витрат на професійну правову допомогу для підготовки заяви з грошовими вимогами у цій справі, з урахуванням обсягу наданих послуг, обсягу матеріалів доданих до заяви, кількості підготовлених представником кредитора документів, складності заяви з грошовими вимогами, керуючись принципами співмірності, розумної необхідності, справедливості, пропорційності понесених витрат, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення витрат на професійну правову допомогу в сумі 3 500,00 грн, та відмові у задоволенні решти вимог у цій частині.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 46, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 12,129, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Прийняти заяву б/н від 03.02.2026 ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" про уточнення грошових вимог.

2. Визнати грошові вимоги кредитора Товариства обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" (вул. М.Грушевського, буд. 10, м. Київ, 01001, ) до боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 32 322,70 грн.

Черговість задоволення грошових вимог кредитора:

- 4 844,80 грн - судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських (грошових) вимог та 3 500,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів);

- 23 977,90 грн - вимоги другої черги.

3. Решту вимог кредитора в сумі 7 350,00 грн відхилити.

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 47 КУзПБ ухвала про визнання чи відхилення (повністю або частково) кредиторських вимог не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання. Ухвалу складено та підписано 12.02.2026.

Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко