ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 Справа № 917/1704/25

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали справи № 917/1704/25

позовною заявою Акціонерного товариства «Полтава-банк», 36020, м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40а; ,

до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області, 36014, м. Полтава, вул. Європейська, 4, ,

про припинення податкової застави

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Карлівська меблева фабрика" (вул. Слюсарна, буд. 1, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, )

Секретар судового засідання: Токар А.В.

Представники: згідно протоколу

Ухвалою від 15.09.2025р. прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, встановлено строки для подання заяв по суті спору. 01.10.2025р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.66-70); 13.10.2025р. відповідь на відзив (та уточнення прохальної частини позовної заяви в частині зазначення ідентифікуючих ознак транспортних засобів). 14.10.2025р. суд відклав підготовче засідання на 11.11.2025р., залучив до участі справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПРАТ «Карлівська меблева фабрика», встановив процесуальні строки для реагування на позов для третьої особи. У підготовчому засіданні 11.11.2025р. представник третьої особи пояснив, що йому нічого не відомо про рішення №3-16-19 про опис майна у податкову заставу 16.10.2018р., оскільки він працює на підприємстві з 2019р., у зв`язку з раптовою смертю попереднього керівника документи не були передані належним чином. Також пояснив причини неможливості здійснити реєстрацію Електронного кабінету в системі Електронний суд (а.с.130).

Суд закрив підготовче провадження у справі ухвалою від 11.11.2025р. та призначив справу до розгляду по суті на 11.12.2025р.; при розгляді справи по суті оголошувалася перерва до 15.01.2026р.

У засіданні 15.01.2026р. проголошено скорочене рішення про задоволення позову, роз`яснено строк і порядок його оскарження та термін виготовлення повного тексту рішення.

При прийнятті рішення судом враховані наступні обставини справи:

25 лютого 2019 року між АТ «Полтава-банк» (позивач) та ПрАТ КАРЛІВСЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА» (третя особа) укладено Кредитний договір (кредитна лінія) № 4763 на суму 4 000 000,00 грн., строком погашення до 24 лютого 2020 року (далі Кредитний договір). З метою забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору, між його сторонами укладено Договір застави № 4763/2 від 28.02.2019 року (далі Договір застави). Відповідно до Переліку заставленого майна до Договору застави № 4763/2 від 28.02.2019 року та Витягу з ДРОРМ № 58549323 (реєстраційний номер: 17327187) від 28.02.2019 року, заставним майном АТ «Полтава-банк» по даному Договору застави є: - легковий седан-В марки ГАЗ 3110-101, шасі (рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , 2002 року випуску, кузов (коляска) № НОМЕР_3 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого Чутівським МРЕВ 23.07.2002 р.; - фургон-С марки ГАЗ 5312, шасі (рама) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 , 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_7 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , виданого Чутівським МРЕВ 02.09.1999 р.; - н/причіп-платформа марки ОДАЗ 9370, шасі (рама) № НОМЕР_9 , реєстраційний номер: НОМЕР_10 , 1992 року випуску, що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , виданого Чутівським МРЕВ 08.10.1997 р.; - сідловий тягач марки КРАЗ 5444, шасі (рама): НОМЕР_12 , реєстраційний номер: 9209ПОУ, 1994 року випуску, двигун № НОМЕР_13 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 , виданого Чутівським МРЕВ 07.10.1997 р.; - н/причіп бортовий-Е марки МАЗ 93801, реєстраційний номер: НОМЕР_15 , 1983 року випуску, що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_16 , виданого Чутівським МРЕВ 13.10.2001 р.; - причіп загальні 2ПТС-4, заводський № 19606, реєстраційний номер: НОМЕР_17 , 1991 року випуску , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_18 , виданого Карлівською ІДТН 21.04.2007 р.; - платформа марки ГАЗ 5312, шасі (рама) № НОМЕР_19 , реєстраційний номер: НОМЕР_20 , 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_21 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_22 , виданого Чутівським МРЕВ 07.10.1997 р.; - автонавантажувач 4045Р, заводський № 170, реєстраційний номер: НОМЕР_23 , 1978 року випуску, двигун № НОМЕР_24 , шасі (рама) № НОМЕР_25 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію технологічного транспортного засобу НОМЕР_26 , виданого 19.01.2005 р. Територіальним управлінням Держнаглядохоронпраці України по Полтавській області.; - Основні засоби: Трактор ЮМЗ-6, 1992 р.в. та Автомобіль ГАЗ-5312, 1989 р.в.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань по кредитному договору, банком Позичальнику - ПрАТ КАРЛІВСЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА» було направлено Вимогу-повідомлення про усунення порушень умов кредитного договору та попередження про звернення стягнення на предмет застави № 005-006/3711 від 30.10.2019 року відповідно до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Крім того в ДРОРМ зареєстровано звернення стягнення 30.10.2019 р. о 16-39 год. (копія Витягу з ДРОРМ № 62817069 у матер.справи).

Відповідно до Акту прийому-передачі від 02.12.2019 року, укладеного між АТ «Полтава-банк» та ПрАТ КАРЛІВСЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА» , зазначене вище заставне майно передано Акціонерному товариству «Полтава-банк» у власність в рахунок часткового виконання зобов`язань по кредитному договору № 4763 від 25 лютого 2019 року.

В подальшому, згідно листа ПрАТ КАРЛІВСЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА», вих. № 01/12-23 від 01.12.2023 року, АТ «Полтава-банк» було повідомлено, що в ДРОРМ зареєстровано податкову заставу, та здійснено опис майна, що знаходилося в заставі АТ «Полтавабанк» та передано у власність банку згідно Акту приймання передачі від 02.12.2019 року.

Так, як стало відомо позивачу та вбачається з матеріалів справи, податковим керуючим на підставі рішення про опис майна у податкову заставу від 16.10.2018р. № 3/16-19 проведено опис майна ПрАТ КАРЛІВСЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА» у податкову заставу, та складено акти опису майна від 31.08.2022 р. № 8/16-31-13-02-22 та від 28.09.2022 р. № 12/16-31-13-02-22. Право податкової застави на активи платника згідно опису майна від 31.08.2022 р. № 8/16-31-13-02-22 зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна терміном дії до 09.09.2027, реєстраційний номер обтяження: 30025975. Право податкової застави на активи платника згідно опису майна від 28.09.2022 № 12/16-31-13-02-22 зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна терміном дії до 28.09.2027, реєстраційний номер обтяження: 30058427.

Таким чином, як вказує позивач, розпоряджатися вищезазначеним майном як власник на даний час він не може, адже воно знаходиться у податковій заставі. З метою припинення обтяження зазначеного майна та вилучення податкової застави з ДРОРМ, АТ «Полтава-банк» зверталося до ГУ Державної податкової служби у Полтавській області. Проте, згідно листа ГУ Державної податкової служби у Полтавській № 26317/6/16- 31-13-08-06 від 10.09.2024 року, АТ «Полтава-банк» було повідомлено про відсутність законних підстав припинити обтяження та вилучити з ДРОРМ податкову заставу. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач, зеперечуючи проти позову, посилається на приписи Податкового кодексу України, що регламентують правовідносини податкової застави; стверджує, що у даному випадку відсутні передбачені податковим законодавством підстави для припинення податкової застави; наголошує на тому, що позивачем не було зареєстровано транспортні засоби в територіальному органі Держпродспоживслужби протягом 10 днів з дня отримання транспортних засобів, як того вимагає Порядок державної реєстрації (перереєстрації). Зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів. Напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів і мопедів, затв.Постановою КМУ від 07.09.1998р. №1388.

Крім того, відповідач звертає увагу суду, що Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/8900/23 від 07.09.2023р., яке набрало законної сили, задоволено позов ГУ ДПС у Полтавській області про надання дозволу на погашення податкового боргу ПРАТ «Карлівська меблева фабрика» за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Згідно даних інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» станом на 24.09.2025р. за ПРАТ «Карлівська меблева фабрика» обліковується податковий борг у сумі 650 106,00 грн.

Мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення:

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.312 ЦК України).

У частині другій статті 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України). Право власності може бути порушено і без вилучення майна у власника. У такому випадку власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, в якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем може бути лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Головне управління Державної податкової служби України в Полтавській області області жодним чином не спростовує правомірності набуття позивачем права власності на відповідне нерухоме майно, що перебуває під податковою заставою. При цьому ДПС зазначає, що на даний момент відсутні підстави для звільнення майна з податкової застави, оскільки у ПрАТ «Карлііська меблева фабрика» обліковується податковий борг.

Суд звертає увагу, що за обставинами даної справи боржником за податковим боргом є інша особа (попередній власник майна), а не АТ «Полтава-Банк» (позивач).

Відповідно до пункту 14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (пункт 89.2).

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що предметом податкової застави є майно виключно боржника-платника податків.

Таким чином, оскільки позивач не є боржником, та враховуючи те, що звернення стягнення на податкову заставу можливе лише на майно платника-боржника, до правовідносин, що склалися між сторонами, не можуть застосовуватись норми Податкового кодексу України в частині питання податкової застави.

Згідно з пунктом 93.1 статті 93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті (пункт 93.2).

Ураховуючи той факт, що на час розгляду справи право власності на спірне майно набув позивач на підставі правочину (договір кредиту та застави), то має місце спір про право цієї особи (позивача), оскільки наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан його речового права на спірне майно. При цьому суд звертає увагу на те, що позивач став власником спірного майна значно раніше, ніж відповідачем було проведено опис майна у податкову заставу, про що складено акти опису майна від 31.08.2022р. №8/16-31-13-02-22 та від 28.09.2022р. №12/16-31-13-02-22 та відбулася державна реєстрація права податкової застави на активи платника (реєстраційний номер обтяження 30025975 та 30058427).

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Отже, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17.

Таким чином, власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Ураховуючи, що позивач є власником майна, яке на даний час знаходиться у податковій заставі і такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачу на свій розсуд розпоряджатися власним майном.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Позивач просить усунути перешкоди у здійсненні ним права розпорядження на належне йому на праві власності рухоме майно шляхом припинення податкової застави.

На переконання суду, позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у праві розпорядження своїм майном, зокрема у спосіб припинення податкової застави.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем надані належні та допустимі докази, які свідчать про порушення його прав та законних інтересів, як власника рухомого майна, яке перебуває в податковій заставі та обтяжене податковою заставою. При цьому суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що нездійснення власником реєстрації транспортних засобів у порядку, передбаченому постановою КМУ від 07.09.1998р. №1388 (зі змінами і доповненнями) не спростовує наявності у нього права власності на спірне майно. Також суд погоджується з позивачем у тому, що в межах справи №440/8900/23. яка розглядалася Полтавським окружним адміністративним судом вирішувалося саме питання про надання дозволу ГУ ДПС у Полтавській області на погашення податкового боргу ПРАТ «Карлівська меблева фабрика» за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі питання, що стосувалися права власності на спірне майно, часу та підстав його набуття позивачем і т.д. не були предметом розгляду в цій справі.

З урахуванням встановлених фактів, на переконання суду, вимоги про припинення податкової застави є правомірними, доведеними та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Припинити податкову заставу, що зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ГУ Державної податкової служби в Полтавській області () 09.09.2022 року та 28.09.2022 року, належного на праві власності Акціонерному товариству «Полтава-банк» () рухомого майна, а саме транспортних засобів:

- легковий седан-В марки ГАЗ 3110-101, шасі (рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , 2002 року випуску, кузов (коляска) № НОМЕР_3 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого Чутівським МРЕВ 23.07.2002 р.;

- фургон-С марки ГАЗ 5312, шасі (рама) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 , 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_7 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , виданого Чутівським МРЕВ 02.09.1999 р.;

- н/причіп-платформа марки ОДАЗ 9370, шасі (рама) № НОМЕР_9 , реєстраційний номер: НОМЕР_10 , 1992 року випуску, що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , виданого Чутівським МРЕВ 08.10.1997 р.;

- сідловий тягач марки КРАЗ 5444, шасі (рама): НОМЕР_12 , реєстраційний номер: 9209ПОУ, 1994 року випуску, двигун № НОМЕР_13 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 , виданого Чутівським МРЕВ 07.10.1997 р.;

- н/причіп бортовий-Е марки МАЗ 93801, реєстраційний номер: НОМЕР_15 , 1983 року випуску, що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_16 , виданого Чутівським МРЕВ 13.10.2001 р.;

- причіп загальні 2ПТС-4, заводський № НОМЕР_27 , реєстраційний номер: НОМЕР_17 , 1991 року випуску, що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_18 , виданого Карлівською ІДТН 21.04.2007 р.;

- платформа марки ГАЗ 5312, шасі (рама) № НОМЕР_19 , реєстраційний номер: НОМЕР_20 , 1989 року випуску, двигун № НОМЕР_21 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_22 , виданого Чутівським МРЕВ 07.10.1997 р.;

- автонавантажувач 4045Р, заводський № 170, реєстраційний номер: НОМЕР_23 , 1978 року випуску, двигун № НОМЕР_24 , шасі (рама) № НОМЕР_25 , що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію технологічного транспортного засобу НОМЕР_26 , виданого 19.01.2005 р. Територіальним управлінням Держнаглядохоронпраці України по Полтавській області.;

- трактор колісний марки ЮМЗ-6АКЛ, заводський номер НОМЕР_28 , 1992 р.в., реєстраційний № НОМЕР_29 , свідоцтво про реєстрацію машини Серія НОМЕР_30 від 25.07.2025 р.;

- вантажний, спеціальний вантажний-С автомобіль марки ГАЗ-5312, 1989 р.в., VIN НОМЕР_31 , номерний знак НОМЕР_20 , свідоцтво НОМЕР_32 .

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили та може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст.ст.241, 256,257 ГПК України.

Повне рішення складено протягом 04.02.2026р. (у зв"язку з перебуванням судді у відпустці до 02.02.2026р.).

Суддя Мацко О.С.