номер провадження справи 15/170/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.02.2026 Справа № 908/3182/25
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат сторони на професійну правничу допомогу у справі № 908/3182/25
за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , АДРЕСА_3
про визнання недійсними рішень
без виклику представників сторін
23.01.2026 через підсистему Електронний суд до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3182/25.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.01.2026, вказану заяву передано на розгляд судді Горохову І.С.
Ухвалою суду від 27.01.2026 заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі прийнято до розгляду та вирішено розглянути без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк - до 05.02.2026 для надання суду обґрунтованих письмових заперечень на заяву з доказами їх направлення позивачу.
Заява про відшкодування витрат обґрунтовано наступним: між адвокатом та клієнтом ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. За результатами розгляду справи та ухвалення рішення позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 38 000,00 грн. Між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг на вказану суму. Просить заяву задовольнити та стягнути витрати на професійну правничу допомогу з відповідача.
26.01.2026 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що з матеріалів справи не вбачається наявності підстав вважати, що позивачка чи представник позивачки були позбавлені можливості завчасно надати суду копію договору до ухвалення судом рішення. Заява про відшкодування витрат сторони на професійну правничу допомогу не містить клопотання про поновлення строку на доручення доказу. Договір про надання правової (правничої) допомоги від 09.10.2025 не містить ціни договору, а саме: не містить вартість надання тієї чи іншої послуги. В акті приймання-передачі не визначено порядок обчислення та порядок сплати гонорару адвоката. Розмір витрат на правничу допомогу дорівнює семи розмірам пенсії позивачки, у справі № 335/6766/25 ОСОБА_1 звертає увагу на те, що є особою похилого віку та пенсіонеркою, яка отримує пенсію по інвалідності ІІ групи в розмірі 5235,00 грн, що є єдиним джерелом її існування. Таким чином, виникають сумніви щодо дійсності сплати великого гонорару адвокату. Позовну заяву та відповідь на відзив підписано безпосередньо позивачкою а не адвокатом, отже адвокатом не підтверджено надання послуги з підготовки даних заяв по суті справи. також заперечує щодо відшкодування витрат на підготовку адвокатського запиту до АТ «Запорізький феросплавний завод», оскільки такий запит необхідно було подавати до подання позовної заяви, підготовка звернення до міністерства розвитку громад та територій України не була необхідною, клопотання про доручення доказів, оскільки їх необхідно було подавати разом з позовом. З приводу витрат адвоката на участь у судових засіданнях відповідач не заперечив, та такий розмір становить 10 000,00 грн. Просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн.
30.01.2026 через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Договір про надання правової (правничої) допомоги надано з урахуванням вимог ГПК України без пропуску строку для його надання. Щодо вартості послуг посилається на п. 3.2 договору від 09.10.2025 та зазначає, що в акті приймання передачі послуг детально перераховано обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість. Сумніви відповідача щодо оплати позивачкою витрат на професійну правничу допомогу носять характер припущення і не підтверджені жодними належними засобами доказування. Щодо витрат, які на думку відповідача, не були необхідні та непідтверджені така позиція відповідача спростовується підписаним актом, шляхом підписання якого позивачка підтвердила факт надання відповідних послуг адвокатом. Адвокатський запит було направлено після ознайомлення з позицією відповідача щодо спірного питання та відповідь Міністерства розвитку громад та територій України долучена до матеріалів справи і використовувалась позивачем для доведення заявлених позовних вимог.
04.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшли пояснення ОСОБА_2 на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Зазначила, що заборгованість ОСОБА_1 перед ОСББ «Дивногорська 9» за період з лютого 2022 року по травень 2024 року становить 13 488,20 грн, що є істотно меншим за заявлену суму витрат на правничу допомогу. Позивачка є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнена від сплати судового збору. Витрати ОСББ «Дивногорська 9» на правничу допомогу у справі № 908/3182/25 склали 15 000,00 грн, що відповідає складності справи та обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний автоматично стягувати всі заявлені витрати на правничу допомогу, навіть за наявності договору та платіжних документів, якщо такі витрати є неспівмірними. Критеріями оцінки є реальність, необхідність та розумність витрат, а також співвідношення між розміром витрат і предметом спору. У разі встановлення завищеного розміру витрат суд має право зменшити їх або відмовити у відшкодуванні. Просить відмовити у задоволенні клопотання про відшкодувнняя витрат на правничу допомогу у розмірі 38 000,00 грн та зменшити розмір витрат до спів мірного та обґрунтованого рівня, з урахуванням складності справи, ціни позову та фактичних витрат сторін.
Згідно із ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Судом ухвалено додаткове рішення у справі.
Щодо заяви про ухвалення додаткового рішення у справі суд зазначає наступне.
22.01.2026 рішенням Господарського суду Запорізької області позовна заява ОСОБА_1 до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дивногорська 9 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень, задоволена повністю.
Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Представником позивачки у засіданні з розгляду справи по суті 22.01.2026 зазначено, що у визначених ГПК України строки та порядку буде подана заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відповідні докази.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом установлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачкою.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Виходячи з аналізу вказаних статей суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.
Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, заяву мови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
23.01.2026 до суду подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з додаванням договору (угоди) про надання правової (правничої) допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг до договору, копію ордеру на надання правничої допомоги серія АР № 1275431 від 15.10.2025.
Вказані документи подано з урахуванням статей 129, 221, 244 ГПК України та не є доказами в обґрунтування обставин позову, отже не є обов`язковими для подачі в строки визначені для подачі відповідних доказів разом з позовом.
З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2025 між ОСОБА_1 (позивачка у справі, Клієнт за договором) та Адвокатом Сердюченко Володимиром Володимировичем (Адвокат) укладено договір (угоду) про надання правової (правничої) допомоги (договір).
За умовами п. 1.1. договору Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги Клієнту. Правова допомога надається: в будь-яких справах /провадженнях/ спорах (кримінальних, адміністративних, цивільних, господарських тощо),ю які порушуються (розслідуються, відкриваються, розпочинаються, ведуться тощо) на території України та за її межами відносно Клієнта, або за його (їх) участю чи ініціативою: у переговорах за участю Клієнта, при супроводі діяльності Клієнта, за окремими письмовими дорученнями Клієнта.
Відповідно до п. 1.2 договору, Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання представляти, відстоювати та захищати права, свободи та законні інтереси Клієнта та/чи в усіх судах (незалежно від спеціалізації та інстанції суду), органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, органах, організаціях незалежно від форми власності чи підпорядкування, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору, формою винагороди Адвоката за надані відповідно до цього договору послуги є гонорар Адвоката та додаткова винагорода Адвоката.
Розмір, порядок обчислення (фіксований, погодинний тощо) та порядок сплати гонорару Адвоката за виконання доручення Клієнта узгоджується сторонами та може визначатися у додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною, або в акті приймання-передачі наданих послуг.
22.01.2026 між Клієнтом та Адвокатом підписано акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 09.10.2025.
Адвокат надав, а Клієнт прийняв професійну правову (правничу) допомогу за договором про надання правової (правничої) допомоги від 09.10.2025 в межах розгляду справи № 908/3182/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Дивногорська 9», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень загальних зборів, що розглядалась в господарському суді Запорізької області в такому обсязі і вартості:
- усна консультація по спірним правовідносинам - 2000,00 грн (1 година);
- підготовки позовної заяви до Господарського суду Запорізької області - 8000,00 грн, (4 години);
- підготовка відповіді на відзив від 17.11.2025 - 8000,00 грн (4 години);
- підготовка клопотання про витребування доказів від 20.11.2025 - 2000,00 грн (1 година);
- участь адвоката в судовому засіданні 24.11.2025 - 2000,00 грн (1 година);
- підготовка адвокатського запиту в АТ «Запорізький завод феросплавів» від 24.11.2025 - 2000,00 грн (1 година);
- підготовка звернення до Міністерства розвитку громад та територій України від 24.11.2025 - 2000,00 грн (1 година);
- підготовка клопотання про долучення доказів від 14.12.2025 - 2000,00 грн (1 година);
- участь адвоката в судовому засіданні 15.12.2025 - 2000,00 грн (1 година);
- підготовка клопотання про долучення доказів від 26.12.2025 - 2000,00 грн (1 година);
- участь адвоката в судовому засіданні 29.12.2025 - 2000,00 грн (1 година);
- участь адвоката в судовому засіданні 19.01.2026 - 2000,00 грн (1 година);
- участь адвоката в судовому засіданні 22.01.2026 - 2000,00 грн (1 година);
усього 38 000,00 грн.
Примітка: участь адвоката з судовому засіданні (одноразово) - 2000,00 грн; 1 година роботи адвоката по складанню документів або участі в інших діях в інтересах клієнта (окрім участі в судовому засіданні) 2000,00 грн.
Позивачка просить стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 38 000,00 грн з відповідача.
У заяві про відшкодування витрат зазначено про те, що станом на 22.01.2026 оплату в сумі 38 000,00 грн за надані послуги адвокат Сердюченко В.В. отримав від клієнта Семенець С.А. в повному обсязі.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20; пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Зважаючи на наведені вище положення чинного законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн, оскільки, на його думку, заявлені до стягнення витрати не є співмірними із складністю справи та в повній мірі доведені як необхідні під час розгляду даної справи. Погодився із витратами на професійну правничу допомогу коли адвокат брав участь у судових засіданнях.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Натомість у частинах п`ятій сьомій цієї статті Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Щодо деяких послуг наданих адвокатом позивачки суд зазначає наступне: клопотання про витребування доказів від 20.11.2025 задоволено судом частково (ухвала суду від 24.11.2025); підготовку звернення до Міністерства розвитку громад та територій України від 24.11.2025 у даній справі суд визнає необов`язковою витратою пов`язаною з розглядом справи, оскільки під час ухвалення рішення судом не прийнято до уваги відповідь Міністерства, оскільки вона має загальний інформаційно-роз`яснювальний характер, про що зазначено у самій відповіді, і як наслідок клопотання від 26.12.2025 щодо долучення доказів звернення до Міністерства та його відповіді суд також не вважає обґрунтованою витратою.
З приводу підготовки позовної заяви та відповіді на відзив суд зазначає, що відповідно до ч. 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 166 ГПК України, відповідь на відзив підписується позивачем або його представником. Таким чином, чинним процесуальним законодавством передбачена можливість складання позовної заяви представником, а її підписання особисто позивачем. Повноваження на представництво інтересів позивачки адвокатом підтверджується відповідними ордером та договором.
Включення до витрат на професійну правничу допомогу такого виду послуги як усна консультація по спірним правовідносинам є обґрунтованим, оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» консультація відноситься до інших видів правничої допомоги.
Щодо того, що договір від 09.10.2025 не містить вартості надання тієї чи іншої послуги необхідно зазначити, що відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору, формою винагороди Адвоката за надані відповідно до цього договору послуги є гонорар Адвоката та додаткова винагорода Адвоката.
Розмір, порядок обчислення (фіксований, погодинний тощо) та порядок сплати гонорару Адвоката за виконання доручення Клієнта узгоджується сторонами та може визначатися у додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною, або в акті приймання-передачі наданих послуг.
Отже заперечення з цього приводу відповідача є безпідставними.
У позові попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції наведено в розмірі 15 000,00 грн.
У заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу розмір витрат на професійну правничу допомогу наведено в сумі 38 000,00 грн.
Відповідно до частини шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Отже, ОСОБА_1 , відповідно до частини шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України повинна була навести належне обґрунтування та відповідно, довести обставини того, що станом на час наведення попереднього (орієнтовного) розрахунку визначення суми судових витрат (у позові) вона не могла передбачити витрати на надання певних послуг (виконання робіт) та яких саме.
Натомість, заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат не містить будь-яких пояснень та обґрунтувань щодо перевищення орієнтовного розрахунку судових витрат на 15 000,00 грн.
З урахуванням наведеного суд вважає, що заявницею не доведено неможливість передбачити витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, тому в цій частині підлягають застосуванню положення частини шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України і у відшкодуванні судових витрат у вказаній частині має бути відмовлено.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши докази, надані позивачкою на підтвердження судових витрат, зважаючи на фактичний об`єм послуг, наданих ОСОБА_1 , а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обґрунтованими та такими, що доведені документально витрати у розмірі 15 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 221, 236 - 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат сторони на професійну правничу допомогу у справі № 908/3182/25, задовольнити частково.
В іншій частині заявив відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 09 лютого 2026 року.
Суддя І. С. Горохов