ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2026 р. Справа№ 910/3711/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників згідно протоколу судового засідання;

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Пиріг О.В. - адвокатка;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Цуканова С.Г. - адвокатка;

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 (повний текст - 22.10.2025)

у справі № 910/3711/25 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом, в якому просило зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича (надалі - відповідач) внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Промінвестбанк", а саме визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" кредитором ПАТ "Промінвестбанк" за заборгованістю в розмірі 22 022,10 грн.

Позивач вказує, що банком за період березень-липень 2022 року було спожито електричної енергії загальною вартістю, з урахуванням переплати на початок розрахункового періоду березня 2022 року, 22 022,10 грн, однак відповідач, всупереч положень укладеного договору, не вчинив вичерпних дій з метою погашення існуючої суми боргу перед постачальником.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 позов задоволено повністю. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", а саме визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" кредитором Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за заборгованістю у розмірі 22 022 грн 10 коп. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" 2 422 грн 00 коп. судового збору.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича 13.11.2025 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (була зареєстрована 14.11.2025), в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 у справі №910/3711/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

14.11.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 у справі № 910/3711/25 залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення (обізнаності) даної ухвали особа має право усунути наведені недоліки, шляхом подання до суду відповідних доказів, а саме оплати 3 633,60 грн судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновлено Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича строк на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 у справі № 910/3711/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 у справі №910/3711/25. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 у справі № 910/3711/25 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

12.12.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який приймається судом апеляційної інстанції в порядку ст. 263 ГПК України до провадження. Також у поданому відзиві на апеляційну скаргу розгляд справи просив здійснювати за його відсутності.

15.12.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від третьої особи на стороні відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було прийнято судом апеляційної інстанції в порядку ст. 263 ГПК України до провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026, у зв`язку з тим, що суддя Майданевич А.Г. перебуває на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 у справі № 910/3711/25, у складі колегії суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

20.01.2026 судове засідання не відбулося через те, що 20.01.2026 було відсутнє електропостачання в будівлі суду. В результаті чого ухвалою від 20.01.2026 розгляд апеляційної скарги було перепризначено на 02.02.2026.

В судове засідання 02.02.2026 з`явились представники відповідача та третьої особи. Представник відповідача подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, з прийняттям нового - про відмову в позові. Представник позивача в судове засідання 02.02.2026, повідомлений належним чином, що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про отримання 26.01.2026ухвали суду. Представник третьої особи в судовому засіданні 02.02.2026 апеляційну скаргу відповідача підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового - про відмову в позові.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин, враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та інші чинники.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Так, ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» вважає рішення суду від 07.10.2025 незаконним та необґрунтованим, ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Суд не врахував, що спірні правовідносини регулюються спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який має пріоритет у питаннях ліквідації банку та визначає виключний порядок заявлення і задоволення вимог кредиторів.

Згідно із цим Законом до реєстру акцептованих вимог кредиторів можуть бути включені лише ті вимоги, які існували на дату початку процедури ліквідації банку. Станом на 25.02.2022 заборгованість перед позивачем була відсутня, що не заперечувалося самим позивачем. Нарахування, на які він посилається, виникли після початку ліквідаційної процедури, а тому не можуть вважатися кредиторськими вимогами у розумінні закону та не підлягають внесенню до реєстру.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції фактично вийшов за межі предмета спору, оскільки замість перевірки правомірності відмови у включенні вимог до реєстру, досліджував обсяг і вартість нібито спожитої електроенергії. Водночас визначальним у цій справі є не розмір нарахувань, а момент виникнення зобов`язання - до чи після початку ліквідації банку.

Крім того, висновок суду про те, що банк не заперечував наявність заборгованості та просив її списати, не відповідає матеріалам справи. Лист, на який послався суд, стосувався іншого договору та містив заперечення проти включення спірних сум до розрахунків. У відзиві на позов банк позовні вимоги не визнавав. Також у період, за який здійснено нарахування, приміщення банку в місті Херсон перебували на тимчасово окупованій території, банк не мав доступу до них і не використовував їх, що ставить під сумнів факт споживання електроенергії. Подані позивачем документи є односторонніми, не підписані банком та не підтверджені належними доказами.

Рішення суду є також внутрішньо суперечливим. Суд зазначив, що спірні суми є витратами, пов`язаними з утриманням і збереженням майна банку, які здійснюються позачергово в межах кошторису ліквідації, але водночас зобов`язав включити їх до реєстру кредиторів. Такий підхід не відповідає закону, оскільки поточні витрати ліквідаційної процедури не є кредиторськими вимогами, що підлягають внесенню до реєстру.

Отже, за доводами скаржника, суд першої інстанції неправильно тлумачив норми спеціального законодавства, безпідставно визнав наявність заборгованості та дійшов помилкового висновку про обов`язок включення спірної суми до реєстру кредиторів, чим порушив установлену законом процедуру ліквідації банку та права інших кредиторів. Підстав для задоволення позову та внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів не існує.

А тому відповідач просив задовольнити апеляційну скаргу у даній справі та скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про відмову в позові.

5. Узагальнені доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» зазначила, що вважає її доводи безпідставними, а рішення суду першої інстанції - законним і обґрунтованим, таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Так, за доводами позивача, основні заперечення апелянта зводяться до тверджень про нібито непідтвердженість заборгованості та недопустимість поданих доказів. Проте, позивач з такими доводами не погоджується, оскільки вони не відповідають законодавству у сфері функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку та Кодексу комерційного обліку, визначення обсягів спожитої електроенергії здійснюється оператором системи розподілу на підставі даних комерційного обліку. Саме ці сертифіковані дані є обов`язковими для використання всіма учасниками ринку та презюмуються достовірними.

Так, за доводами позивача, останній здійснював нарахування виключно на підставі інформації, наданої оператором системи розподілу - АТ «Херсонобленерго». Законодавство прямо передбачає, що у разі розбіжностей щодо обсягів споживання вони підлягають врегулюванню у спеціальному порядку, а до моменту такого врегулювання застосовуються саме дані оператора. Водночас відповідач не ініціював жодної передбаченої законом процедури оскарження обсягів споживання, не надав альтернативних показників лічильників, не звертався до оператора із вимогою про перерахунок та не подав належних доказів недостовірності визначених обсягів. Матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що електроенергія у спірному періоді споживалась в іншому обсязі або не споживалась взагалі.

А тому позивач вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що факт споживання та його обсяги підтверджуються виключно даними оператора системи розподілу, що узгоджується з практикою Верховного Суду. Доводи апелянта фактично зводяться до припущень або формальних зауважень щодо підписання документів, однак самі по собі вони не спростовують достовірності сертифікованих даних комерційного обліку та не можуть бути підставою для скасування законного рішення.

Позивач також наголошує на правильності обраного способу захисту. Єдиним ефективним механізмом поновлення його порушеного права в умовах процедури ліквідації банку є визнання його кредитором із внесенням відповідних змін до реєстру вимог.

Таким чином, позивач вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом обставин та не дають підстав для його скасування, що є підставою для залишення апеляційної скарги - без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

6. Узагальнені доводи відзиву третьої особи на апеляційну скаргу

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб підтримує апеляційну скаргу та вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права. Фонд зазначив, що ПАТ «Промінвестбанк» перебуває у процедурі ліквідації з 25.02.2022 на підставі рішень НБУ та Фонду, а порядок задоволення вимог кредиторів у такому випадку регулюється виключно спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цей Закон має пріоритет перед іншими нормативними актами та встановлює особливу процедуру пред`явлення і задоволення вимог до банку, що ліквідується.

Відповідно до законодавства, до реєстру акцептованих вимог кредиторів можуть бути включені лише ті зобов`язання банку, які існували станом на день, що передує початку процедури ліквідації, тобто на 25.02.2022, і підтверджені належними документами. Натомість вимоги позивача стосуються заборгованості за період березень-липень 2022 року, тобто виникли вже після початку ліквідації банку, а тому не можуть бути включені до реєстру кредиторів. Станом на дату початку ліквідації заборгованість перед позивачем була відсутня, що ним не заперечувалося.

Фонд також наголошує, що витрати, пов`язані з ліквідаційною процедурою та утриманням майна банку, оплачуються в межах затвердженого кошторису і не є кредиторськими вимогами у розумінні Закону. Суд першої інстанції, на думку Фонду, неправильно розмежував такі витрати та кредиторські вимоги і дійшов суперечливого висновку про необхідність включення спірної суми до реєстру.

Крім того, за доводами учасника, надані позивачем документи не підтверджують належним чином наявність заборгованості, оскільки акти та рахунки не підписані банком, а фактичне надання послуг не може бути достовірно перевірене з огляду на обставини окупації території. Кредиторська вимога по суті не розглядалася, а була правомірно відхилена через невідповідність порядку її заявлення вимогам спеціального закону.

З огляду на вказане Фонд вважає, що задоволення позову поза межами встановленої ліквідаційної процедури суперечить Закону, порушує принцип черговості задоволення вимог і права інших кредиторів банку, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового - рішення про відмову в позові.

7. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом першої інстанції

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, метою здійснення господарської діяльності позивача є постачання електричної енергії споживачам на території Херсонської області у відповідності до положень Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон про ринок), Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, тощо.

14.06.2018 позивач отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам, яка видана державним регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України.

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, 01.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" (далі також - позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі також - відповідач, споживач, Банк) був укладений публічний договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір) за особовим рахунком № 37414744 шляхом надання постачальнику відповідної заяви-приєднання, часткової сплати рахунків та фактичного споживання електричної енергії, з урахуванням положень комерційної пропозиції постачальника "Вільний тариф фіксована ціна", яка в силу п. 3.2.10. розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) є невід`ємним додатком до договору.

За вказаним договором, зокрема, постачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію відповідної якості, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим договором.

14.06.2024 у письмовому вигляді звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича (далі також - Уповноважена особа) із заявою про визнання вимог кредитора, у відповідності до якої, зокрема, просив визнати постачальника кредитором банку за заборгованістю, що виникла на підставі укладеного договору на загальну суму 22 022,10 грн, однак відповіді так і не отримав, а листом за вих. № 2354/08 від 20.09.2024 банк звернувся до позивача з проханням виключити (списати) утворену заборгованість споживача перед постачальником за договором в розмірі 22 022,10 грн

Разом з цим, 25.02.2022 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено оголошення про початок ліквідації Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", а позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" з заявою про визнання вимог кредитора, у відповідності до якої, зокрема, просив визнати його кредитором банку за заборгованістю, що виникла на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору за особовим рахунком № 37414744 за фактично продану (спожиту) електричну енергію за період березень-липень 2022 року в сумі 22022,10 грн, тобто позивачем до вимоги кредитора включено заборгованість за період березень-липень 2022 року, тобто за період після початку (25.02.2022) процедури ліквідації банку.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

8. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Згідно з частиною четвертою статті 44 зазначеного Закону Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Частинами першою та другою статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що пунктом 1 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року №19 "Про особливості припинення діяльності банків в умовах воєнного стану", Правлінням Національного банку України прийнято рішення №90-рш/БТ від 25.02.2022 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

На підставі наведеного рішення Правління Національного банку України №90-рш/БТ від 25.02.2022 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №130 від 25.02.2022 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк", визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева Артема Юрійовича строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно, що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2024 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича із заявою про визнання вимог кредитора, у відповідності до якої, зокрема, просив визнати позивача кредитором банку за заборгованістю, що виникла на підставі укладеного договору на загальну суму 22 022,10 грн.

Водночас, листом за вих. № 2354/08 від 20.09.2024 банк звернувся до позивача з проханням виключити (списати) утворену заборгованість споживача перед постачальником за договором в розмірі 22 022,10 грн.

22.01.2025 позивачем було повторно направлено заяву про визнання вимог кредитора до Уповноваженої особи, з метою включення постачальника до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку.

Однак, відповіддю за вих. № 380/08 від 19.02.2025 Уповноважена особа фактично відмовила позивачу у задоволенні вказаної заяви, у зв`язку із тим, що чинним законодавством ставиться в залежність дата (період) утворення заборгованості, яка, за доводами Уповноваженої особи, повинна вже існувати на дату початку процедури ліквідації банку.

В цій частині щодо мотивів скаржника, що заявлені вимоги не є кредиторськими та не підлягають включенню до реєстру, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Процедура заявлення вимог кредиторів до банку, що ліквідується, передбачена частиною 1 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з якою Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Згідно з ч. 8 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Разом з цим, у ч. 2 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що оплата витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку (управлінням майном (активами), продажем майна (активів) та іншими витратами), проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом. До таких витрат, зокрема, належать: 1) витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії та інформації про продаж майна (активів) банку; 2) витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку; 3) витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; 4) витрати на проведення аудиту; 5) витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень; 6) витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку; 7) витрати Фонду, пов`язані з здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає про обґрунтованість доводів скаржника та третьої особи, що оскільки вимоги позивача є витратами, що пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку і тому такі витрати проводяться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом.

В даному аспекті суд апеляційної інстанції зазначає, що на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02 грудня 2025 року у справі № 910/10566/23 (п. 105) «…системний аналіз положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в їх сукупності дозволяє дійти висновку про те, що витрати банку, пов`язані із здійсненням процедури ліквідації, які проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, про які йдеться у частині другій статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за своєю правовою природою не є кредиторськими вимогами, про які йдеться у частині першій наведеної статті».

Таким чином, доводи скаржника та третьої особи в цій частині приймаються судом апеляційної інстанції як обґрунтовані та такі, що є підставою для задоволенню апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає про помилковість доводів позивача, що оскільки спірна заборгованість є витратами, що пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку - то такі можуть заявлятись і після початку ліквідаційної процедури. Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку ключовим є не вирішення питання періоду виникнення заборгованості, а порядку оплати таких витрат, який передбачено в ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом, а не шляхом включення таких витрат до реєстру акцептованих кредиторських вимог.

Разом з цим, доводи усих сторін, викладені як в апеляційній скарзі, так і у відзивах на неї про фактичне неотримання (чи отримання) спірних послуг через окупацію міста Херсона - не розглядаються судом апеляційної інстанції, оскільки витання обґрунтованості заявленої заборгованості не входить до предмету доведення у даній справі, виходячи із підстав та предмету позову.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин - позовні вимоги про внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Промінвестбанк", а саме визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" кредитором ПАТ "Промінвестбанк" за заборгованістю в розмірі 22 022,10 грн - є необґрунтованими. А тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню (на підставі ч. 2 ст. 277, п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України) через неправильне застосування норм матеріального права: ст. 52 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") з прийняттям нового - про відмову в позові.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення через неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 277, ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового - про відмову в позові повністю.

10. Судові витрати

З урахуванням задоволення апеляційної скарги, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на позивача на підставі ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, ст. 275-277, ст. 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Караченцева Артема Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 у справі № 910/3711/25 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2025 у справі №910/3711/25 - скасувати з ухваленням нового - про відмову в позові повністю.

3. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції покласти на позивача.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" (73036, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 178, ідентифікаційний код 42117825) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 8, ідентифікаційний код 00039002) 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп судового збору за розгляд справи в суді апеляійної інстанції.

5. Видачу наказу доручити суду першої інстанції.

6. Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядки та строки, передбачені ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.02.2026.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк