ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/3641/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галактик-торг»
про стягнення 3673,38 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галактик-торг» (далі відповідач) про стягнення 3673,38 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю від 28.11.2024 № 264 щодо складання та реєстрації в ЄРПН податкових накладних за поставлений товар, у зв`язку з чим податкові накладні від 04.12.2024 № 1119, від 18.12.2024 № 1188, від 23.12.2024 № 1191 на загальну суму ПДВ 3673,38 грн. залишаються незареєстрованими, що позбавляє позивача можливості сформувати податковий кредит за вказаними операціями та спричиняє збитки у заявленому до стягнення розмірі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.12.2025 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам процесуальні строки для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк, встановлений для подання відзиву докази реєстрації в ЄРПН вищеперелічених податкових накладних.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір про закупівлю від 28.11.2024 № 264 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач постачальник зобов`язався на умовах та у строки, визначені цим Договором поставити позивачеві покупцеві майонез, хрін столовий; код ДК 021:2015 - 15870000-7 - «Заправки та приправи» (далі товар), а Покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар у порядку, визначеному цим Договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, одиниця виміру товару, його кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість Договору вказані у Специфікації (додаток 1 до Договору), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Загальна вартість товару за цим договором (загальна вартість договору) становить 22040,28 грн., у тому числі ПДВ (20%) 3673,38 грн. і включає в себе вартість товару згідно з додатком 1 до цього договору, вартість пакування, маркування, доставки, завантаження та розвантаження товару на складі покупця, а також вартість усіх інших витрат постачальника, що пов`язані з виконанням зобов`язань за цим договором (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору оплата вартості кожної отриманої Покупцем партії товару за цим Договором здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати поставки замовленого Покупцем товару та підписання Сторонами видаткових накладних на такий товар.

Відповідно до п. 5.6 договору датою поставки товару вважається дата отримання Товару уповноваженою особою Покупця в Місці поставки та оформлення і підписання уповноваженими представниками сторін у встановленому законодавством України порядку видаткової накладної на кількість поставленого Товару.

Підпунктом 7.3.8 п. 7.3 договору, передбачено, що постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку і строки, визначені законодавством (якщо постачальник є платником податку на додану вартість).

Пунктом 16.3 договору визначено, що постачальник має статус платника податку за основною ставкою, згідно з Податковим кодексом України. У випадку переходу на іншу систему оподаткування протягом строку дії даного договору постачальник зобов`язується повідомити про це покупця додатково, відповідно до п. 13.4 договору.

Покупець має статус платника податку за основною ставкою, згідно з Податковим кодексом України (п. 16.4 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами обох сторін і діє до 31.12.2024, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 17.1 договору).

На виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 22040,28 грн., в т.ч. 3673,38 грн. ПДВ, що підтверджується видатковими накладними: від 04.12.2024 № ГТ-0007246 на суму 10800,00 грн., в т.ч. 1800,00 грн. ПДВ, від 18.12.2024 № ГТ-0008331 на суму 440,28 грн., в т.ч. 73.38 грн. ПДВ, від 23.12.2024 № ГТ-0008479 на суму 10800,00 грн., в т.ч. 1800,00 грн. ПДВ.

За поставлений товар за вказаними видатковими накладними позивачем сплачено на користь відповідача 22040,28 грн., в т.ч. 3673,38 грн. ПДВ, що підтверджується платіжними інструкціями: № 3619 від 11.12.2024 на суму 10800,00 грн., № 13757 від 26.12.2024 на суму 440,28 грн., № 3779 від 27.12.2024 на суму 10800 грн.

Відповідачем були складені податкові накладні від 04.12.2024 № 1119, від 18.12.2024 № 1188, від 23.12.2024 № 1191 на загальну суму 22040,28 грн., в т.ч. 3673,38 грн. ПДВ.

Реєстрацію податкових накладних було зупинено органами ДПС України, що підтверджується квитанціями ДПС від 30.12.2024 № , від 16.01.2025 № , від 16.01.2025 № та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 13.10.2025 № 02/3627 щодо невиконання договірних зобов`язань, в якій просив ТОВ «Галактик торг» впродовж 5 робочих днів з дати отримання даної претензії вжити необхідних заходів для усунення причин зупинення реєстрації податкових накладних від 04.12.2024 № 1119, від 18.12.2024 № 1188, від 23.12.2024 № 1191, про що проінформувати Поліграфкомбінат «Україна». В зазначеній претензії позивач зазначив, що відсутність зареєстрованих в установленому законодавством порядку податкових накладних за договором унеможливить оформлення Поліграфкомбінат «Україна» податкового кредиту на суму податку на додану вартість, вказану в таких накладних, що призведе до спричинення підприємству збитків. Надіслання вказаної кореспонденції підтверджується списком згрупованих відправлень від 13.10.2025, фіскальним чеком «Укрпошта» від 13.10.2025. Відповідач отримав вказану претензію 23.10.2025, про що свідчить підпис уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з реєстрації податкових накладних не виконав, що не спростовано під час розгляду даної справи в суді, позивач звернувся з даним позовом та зазначає, що оскільки відповідачем в порушення своїх зобов`язань та вимог ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстровано в установленому законом порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, то сума податку на додану вартість за незареєстрованими податковими накладними не включена до податкового кредиту позивача, внаслідок чого йому завдано збитків в заявленому до стягнені розмірі 3673,38 грн.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту «а» пункту 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України (п. 198.3 ст. 198 ПК України).

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідач відповідно до перелічених вище видаткових накладних поставив позивачу товар на суму 22040,28 грн., в т.ч. 3673,38 грн. ПДВ, а позивач на підставі перелічених вище платіжних інструкцій перерахував на користь відповідача оплату за поставлений товар в розмірі 22040,28 грн., в т.ч. 3673,38 грн. ПДВ. Відповідачем були складені податкові накладні на суму 22040,28 грн., в т.ч. 3673,38 грн. ПДВ по господарських операцій за переліченими вище видатковими накладними. Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем під час розгляду справи, реєстрацію перелічених вище податкових накладних на загальну суму 22040,28 грн., в т.ч. 3673,38 грн. ПДВ було зупинено.

Таким чином, відповідач в порушення вимог ст. 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Доказів протилежного суду станом на час вирішення спору у даній справі не надано.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України є порушення зобов`язання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18, від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів / послуг платник податку - продавець товарів / послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН замовником послуг. Тому суд приходить до висновку, що з огляду на положення ст. 201 ПК, саме на відповідача (як надавача послуг з постачання товару) покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні.

Вказаним зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 925/17/18.

З огляду на це, виникнення права на податковий кредит залежить від реєстрації податкової накладної в ЄРПН, і відсутній механізм, який би дозволяв покупцю/замовнику включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.

Оскільки саме від постачальника/виконавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, залежить реалізація покупцем/замовником майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (постачальник/виконавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Відповідачем не виконано зобов`язання з реєстрації податкових накладних, за якими сума податку на додану вартість, становить 3673,38 грн., що за обставин цієї справи підтверджує факт неналежного виконання відповідачем вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Оскільки відповідач не виконав вимог податкового законодавства, та не зареєстрував податкові накладні, позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 3673,38 грн.

Очевидним є прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача щодо невиконання визначеного законом обов`язку реєстрації податкових накладних та як наслідок неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У ч. 1 ст. 614 ЦК України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц, від 21.02.2021 у справі № 904/982/19, від 21.07.2021 у справі № 910/12930/18, від 21.09.2021 у справі № 910/1895/20, від 18.10.2022 у справі № 922/3174/21.

Отже, наявність вини презюмується, тобто не підлягає доведенню позивачем. Водночас відповідач для звільнення від відповідальності може доводити відсутність протиправності дій та вини, зокрема, шляхом оскарження рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в адміністративному порядку або в суді (відсутність вини буде підтверджуватися рішенням, ухваленим на користь платника податку, яке набрало законної сили і фактом реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН на виконання такого рішення).

Якщо відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних чи виконав його неналежним чином, що підтверджується рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, то це викликає неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 908/76/18, від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21, від 31.01.2023 у справі № 904/72/22.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, позивач зазнав втрат (збитків) у вигляді недотриманого податкового кредиту в розмірі 3673,38 грн. в зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3673,38 грн. збитків є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галактик-торг» про стягнення 3673,38 грн. збитків задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галактик-торг» (вул. Запорізька, 6А, м. Бориспіль, Бориспільський р-н, Київська обл., 08303, ідентифікаційний код 45200219) на користь Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (вул. Дегтярівська, 38-44, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код 16286441) 3673 (три тисячі шістсот сімдесят три) грн. 38 коп. збитків, 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України, з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 11.02.2026.

Суддя Ю.В. Подоляк