ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.02.2026 Справа №905/826/25

за позовом: Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, м.Дружківка, вул.Космонавтів, 39, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» (84200, Донецька обл., м.Дружківка, вул.Соборна, 17, )

про стягнення 155003,04 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Білогубова В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача (в режимі відеоконференції): Штанько С.В. в порядку самопредставництва

від відповідача (в режимі відеоконференції): Антошина Т.А. керівник

Згідно із ст.216 ГПК України в засіданнях

суду оголошувались перерви з 09.12.2025 до 16.12.2025, з 22.01.2026 до 29.01.2026

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», м.Дружківка звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс», м.Дружківка про стягнення заборгованості:

- за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби в розмірі 154210,54 грн; - за абонентське обслуговування в розмірі 792,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії в частині оплати за спожиту теплову енергію на загальнобудинкові потреби та абонентське обслуговування.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2025 для розгляду вказаної справи була визначена суддя Сковородіна О.М.

Ухвалою суду від 22.08.2025 відкрито провадження по справі №905/826/25, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На підставі ухвали від 22.10.2025 призначено судове засідання в режимі відеоконференції за участю всіх учасників судового процесу на 04.11.2025.

Ухвалою суду від 09.12.2025 справу було відкладено на 16.12.2025.

У зв`язку з призначенням Сковородіної О.М. на посаду судді Північного апеляційного господарського суду, розпорядженням №02-01/81 від 16.12.2025 керівника апарату Господарського суду Донецької області призначений повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.12.2025 для розгляду справи №905/826/25 визначено суддю Паляницю Ю.О.

На підставі ухвали від 18.12.2025 справу №905/826/25 прийнято до провадження суддею Паляницею Ю.О., судове засідання призначено на 22.01.2026.

У судовому засіданні 22.01.2026 було оголошено перерву до 29.01.2026.

29.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення і проголошення судового рішення до 03.02.2026.

У судовому засіданні 03.02.2026, в присутності представників сторін (у режимі відеоконференції), господарським судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач у відзиві б/н від 19.09.2025 проти задоволення позовних вимог заперечував з посиланням на те, що у нежитлових приміщеннях, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс», відсутнє будь-яке теплопостачальне обладнання, теплова енергія до об`єкту не подається у зв`язку з відключенням системи опалення приміщення від внутрішньобудинкової системи опалення. Опалювальні пристрої демонтовані, магістральні трубопроводи відсутні, стояки у кількості 12 штук заізольовані, обігрів приміщень здійснюється за рахунок електрообігрівачів.

У відповіді б/н від 26.09.2025 на відзив позивач проти доводів відповідача заперечував та зазначав, що приміщення, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс», обліковуються як такі, що в передбаченому законодавством порядку відокремлені від системи централізованого опалення будинку. Проте, всі співвласники будинку сплачують обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкової системи опалення будинку, а залишок теплової енергії, спожитої будинком, розподіляється між приміщеннями, до яких безпосередньо постачається теплова енергія. Внутрішньобудинкові системи теплопостачання належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною, а отже власники квартир, нежитлових приміщень зобов`язані брати участь в утриманні будинку відповідно до своєї частки у майні будинку. Відтак, позивач здійснює нарахування відповідачу виключно за послугу з постачання теплової енергії, спожитої на загальнобудинкові потреби опалення. Окрім того, нараховується плата за абонентське обслуговування відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та умов типового індивідуального договору про надання послуги.

Заперечення на відповідь на відзив, подання яких в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом відповідача, до господарського суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до статуту Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», затвердженого розпорядженням №30 від 18.01.2001 голови облдержадміністрації в редакції розпорядження №941/5-20 від 28.08.2020 голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації, позивач є юридичною особою публічного права (п.2.1); метою діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам у порядку, встановленому законодавством.

Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. Підприємство є юридичною особою та самостійним господарським суб`єктом, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в судових органах, укладати угоди (п.п.1.2, 2.1 статуту).

До складу підприємства у вигляді відокремлених підрозділів входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів - виробничих одиниць, що не мають статусу юридичної особи та діють згідно з Положенням, затвердженим Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго», зокрема, відокремлений підрозділ - виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Дружківкатепломережа» (п.3.1 Статуту).

Як зазначено в позовній заяві, на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивачем було розміщено (опубліковано) типовий договір на офіційному сайті Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» http://www.kpdtke.com.ua. На вказаному сайті позивач також розмістив інформацію про вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку; розмір тарифу, розмір плати за абонентське обслуговування, заяву-приєднання, тощо.

Як вказує позивач, в період з 01.01.2022 по 01.07.2025 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» забезпечувало постачання теплової енергії, а також надавало послуги з абонентського обслуговування до багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вул.Соборна (колишня Леніна), 17.

Згідно з довідкою «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна», 23.12.2016 було зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» на вбудоване приміщення за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вул.Соборна (колишня Леніна), 17.

Відповідно до наявного у матеріалах справи акту б/н від 02.12.2015 обстеження, складеного між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс», у приміщенні відповідача зафіксована відсутність радіаторів центрального опалення, стояки заізольовані.

В той же час, у спірні періоди будинок за вказаною адресою підключався та відключався до мережі (системи) теплопостачання у зв`язку з початком та закінченням опалювальних сезонів, що підтверджується актами №29 від 26.10.2021, №29 від 01.04.2022, №29 від 01.11.2022, №29 від 01.04.2023, №29 від 01.11.2023, №29 від 31.03.2024, №29 від 02.11.2024, №29 від 27.03.2025, складеними між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі відокремленого підрозділа - виробничої одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Дружківкатепломережа» та Комунальним підприємством «Комсервіс» Дружківської міської ради.

З огляду на постачання теплової енергії у багатоквартирний житловий будинок, в якому знаходиться вбудоване приміщення, що належить відповідачу, враховуючи опублікування типового договору на офіційному сайті Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», позивач вважає, що між сторонами діє відповідний договір, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» зобов`язане оплачувати вартість витрат на загальнобудинкові потреби пропорційно до займаної ним площі приміщення та абонентську плату.

Відтак, позивач сформував акти та рахунки на загальну суму 154210,54 грн щодо витрат теплової енергії на загальнобудинкові потреби у будинку по вулиці Соборній, 17, належних до сплати відповідачем, а саме: №1122_16044 за листопад 2022 року на суму 29160,06 грн, №1222_16044 за грудень 2022 року на суму 9596,96 грн, №123_16044 за січень 2023 року на суму 10869,24 грн, №223_16044 за лютий 2023 року на суму 10088,10 грн, №323_16044 за березень 2023 року на суму 9332,34 грн, №1123_16044 за листопад 2023 року на суму 8462,24 грн, №1223_16044 за грудень 2023 року на суму 8528,24 грн, №124_16044 за січень 2024 року на суму 9224,14 грн, №224_16044 за лютий 2024 року на суму 7114,50 грн, №324_16044 за березень 2024 року на суму 8263,60 грн, №1124_16044 за листопад 2024 року на суму 9113,72 грн, №1224_16044 за грудень 2024 року на суму 9245,88 грн, №125_16044 за січень 2025 року на суму 8176,50 грн, №225_16044 за лютий 2025 року на суму 11439,61 грн, №325_16044 за березень 2025 року на суму 5595,41 грн.

Тарифи визначені відповідно до розпоряджень №1083/5-21 від 27.10.2021, №1309/5-21 від 23.12.2021, №477/5-23 від 02.10.2023, №85/5-24 від 19.02.2024, №599/5-24 від 09.09.2024, №828/5-24 від 12.12.2024, №117/5-25 від 17.02.2025 голови Обласної державної адміністрації, начальника (керівника) Обласної військової адміністрації (Обласної військово-цивільної адміністрації).

Також, позивач оформив акти і рахунки відносно належної до сплати відповідачем за спірний період абонентської плати на загальну суму 792,50 грн: №А_1122А_16044 за листопад 2022 року на суму 218,76 грн (з урахуванням перерахунку з січня 2022 року по жовтень 2022 року), №А_1222А_16044 за грудень 2022 року на суму 21,36 грн, №А_123А_16044 за січень 2023 року на суму 21,36 грн, №А_223А_16044 за лютий 2023 року на суму (-) 41,06 грн (з урахуванням перерахунку з січня 2022 року по вересень 2022 року), №А_323А_16044 за березень 2023 року на суму 21,36 грн, №А_423А_16044 за квітень 2023 року на суму 21,36 грн, №А_523А_16044 за грудень 2023 року на суму 21,36 грн, №А_623А_16044 за червень 2023 року на суму 21,36 грн, №А_723А_16044 за липень 2023 року на суму 21,36 грн, №А_823А_16044 за серпень 2023 року на суму 21,36 грн, №А_923А_16044 за вересень 2023 року на суму 21,36 грн, №А_1023А_16044 за жовтень 2023 року на суму 28,07 грн, №А_1123А_16044 за листопад 2023 року на суму 28,07 грн, №А_1223А_16044 за грудень 2023 року на суму (-) 68,41 грн (з урахуванням перерахунку з жовтня 2022 року по вересень 2023 року), №А_124А_16044 за січень 2024 року на суму 28,07 грн, №А_224А_16044 за лютий 2024 року на суму 28,07 грн, №А_324А_16044 за березень 2024 року на суму 28,07 грн, №А_424А_16044 за квітень 2024 року на суму 28,07 грн, №А_524А_16044 за травень 2024 року на суму 28,07 грн, №А_624А_16044 за червень 2024 року на суму 28,07 грн, №А_724А_16044 за липень 2024 року на суму 28,07 грн, №А_824А_16044 за серпень 2024 року на суму 28,07 грн, №А_924А_16044 за вересень 2024 року на суму 28,07 грн, №А_1024А_16044 за жовтень 2024 року на суму 29,78 грн, №А_1124А_16044 за листопад 2024 року на суму 29,78 грн, №А_1224А_16044 за грудень 2024 року на суму (-) 56,04 грн (з урахуванням перерахунку з жовтня 2023 року по вересень 2024 року), №А_125А_16044 за січень 2025 року на суму 29,78 грн, №А_225А_16044 за лютий 2025 року на суму 29,78 грн, №А_325А_16044 за березень 2025 року на суму 29,78 грн, №А_425А_16044 за квітень 2025 року на суму 29,78 грн, №А_525А_16044 за травень 2025 року на суму 29,78 грн, №А_625А_16044 за червень 2025 року на суму 29,78 грн.

Розмір плати за абонентське обслуговування був встановлений відповідно до наказів №215 від 14.09.2022, №243 від 04.09.2023, №211 від 05.09.2024 Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та складених до них калькуляцій.

Вказані акти та рахунки були направлені на зареєстровану адресу відповідача листом з описом вкладення. Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» рахунки не оплатило, обґрунтованих заперечень щодо визначених у них сум, застосованих тарифів тощо не надало.

Оскільки відповідач своїх обов`язків за типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії не виконав, Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» заявлено до стягнення у судовому порядку заборгованість за тепловою енергією, витраченою на загальнобудинкові потреби в розмірі 154210,54 грн, а також заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 792,50 грн.

В свою чергу, відповідач вважає, що у нього відсутній обов`язок відносно сплати заявлених до стягнення сум, виходячи з того, що у нежитлових приміщеннях, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс», відсутнє будь-яке теплопостачальне обладнання, теплова енергія до об`єкту не подається у зв`язку з відключенням системи опалення приміщення від внутрішньо будинкової системи опалення.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч.1 ст.634 вказаного кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.ч.1, 2 ст.642 Цивільного кодексу України).

Отже, за змістом вказаних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Згідно із ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За приписами ст.714 вказаного кодексу за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії, зокрема і обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Положеннями ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

За змістом п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За приписами п.п.1, 5 ч.2 ст.7 вказаного нормативно-правового акту індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Частинами 1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч.5 ст.13 наведеного нормативно-правового акту, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Постановою №830 від 21.08.2019 Кабінету Міністрів України затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Пунктом 13 вказаної Постанови визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Форма індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджена постановою №1022 від 08.09.2021 Кабінету Міністрів України.

04.10.2021 Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії, на офіційному веб-сайті підприємства https://kpdtke.com.ua/ було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано публічний договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до п.2 вказаного договору він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви- приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (п.4 договору).

Матеріали справи не містять доказів підписання між сторонами договору, а також підписаної відповідачем заяви-приєднання до індивідуального договору на послугу з постачання теплової енергії за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вул.Соборна (колишня Леніна), 17. Відсутні також і докази проведення відповідачем оплат за оформленими позивачем рахунками.

Разом з тим, у спірні періоди будинок за вказаною адресою підключався та відключався до мережі (системи) теплопостачання у зв`язку з початком та закінченням опалювальних сезонів, що підтверджується актами №29 від 26.10.2021, №29 від 01.04.2022, №29 від 01.11.2022, №29 від 01.04.2023, №29 від 01.11.2023, №29 від 31.03.2024, №29 від 02.11.2024, №29 від 27.03.2025, складеними між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі відокремленого підрозділа - виробничої одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Дружківкатепломережа» та Комунальним підприємством «Комсервіс» Дружківської міської ради.

Таким чином, у спірні періоди позивач надавав послуги з постачання теплової енергії для потреб будинку за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вул.Соборна (колишня Леніна), 17.

Зважаючи, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, а матеріалами справи підтверджується постачання теплової енергії у будинок, де розташоване належне відповідачу на праві власності приміщення, взаємовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання і опублікований на офіційному сайті підприємства.

Як зазначалось, вбудоване приміщення, що належить відповідачу, по вулиці Соборній, 17 у місті Дружківці, відключене від системи централізованого опалення. Проте, воно розташоване у багатоквартирному житловому будинку, який приєднаний до системи централізованого опалення (теплопостачання).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Згідно з ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучеогороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Відтак, суд наголошує на тому, що у розглядуваному випадку, у відповідача існують відповідні права та обов`язки стосовно утримання спільного майна у багатоквартирному будинку.

Згідно з ч.6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п.12 розділу IV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом №315 від 22.11.2018 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ їх житлових/нежитлових приміщень.

В п.38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою №830 від 21.08.2019 Кабінету Міністрів України, зазначено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Крім того, підп.13 п.45 наведених Правил встановлено, що споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Суд наголошує на тому, що оскільки, відповідач є співвласником усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, то він зобов`язаний брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення співвласників від такої участі.

Розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень проводиться відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом №315 від 22.11.2018 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Як визначено в п.3 Розділу І вказаної Методики, розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Згідно з абзацом 4 п.2 Методики загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Тобто, виходячи з норм чинного законодавства, у відповідача виник обов`язок з оплати за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.

Положеннями ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За умовами ч.6 ст.25 цього закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За змістом п.п.30, 34, 41 індивідуального договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначену відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру , визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом. Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк виконання платіжних зобов`язань відповідача є таким, що настав.

Позивач надав детальний розрахунок щодо здійснених нарахувань у спірний період, показники якого відповідачем в порядку норм ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовані.

А отже, вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» про стягнення заборгованості за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби, в розмірі 154210,54 грн, заборгованості за абонентське обслуговування в сумі 792,50 грн є правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» підлягає задоволенню у повному обсязі.

09.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» звернулось до суду з клопотанням б/н від 08.12.2025 про призначення судової енергетичної експертизи та поставлення на її вирішення наступних питань: «Чи відповідає нарахована заборгованість Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби у розмірі 154210,54 грн, якості фактично наданих послуг Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» (з обґрунтуванням висновку відповідними вимірами та розрахунками). Чи підтверджується об`єм наданої послуги у спірний період на заявлену у позові суму».

Відповідно до ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

При цьому, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Тобто, необхідною передумовою вчинення вказаної процесуальної дії є встановлення судом тих обставин, що факти, які входять до предмету доказування по справі, не можуть бути встановлені іншими засобами доказування окрім використання спеціальних знань при проведенні судової експертизи.

Наразі, заперечення відповідача проти позову полягали у тому, що він наполягав на відсутності у нежитлових приміщеннях, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс», будь-якого теплопостачального обладнання, відсутності факту постачання теплової енергії до об`єкту відповідача у зв`язку з відключенням системи опалення приміщення від внутрішньобудинкової системи опалення.

Проте, позивач не тільки не заперечував вказаного факту, але і надав докази, що підтверджують факт відключення належних відповідачу приміщень від системи теплопостачання.

Натомість, як зазначалось вище, відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення співвласників від участі у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку (в тому числі, системи теплозабезпечення) та прибудинкових територій відповідно до частки у майні будинку.

Таким чином, клопотання б/н від 08.12.2025 відповідача про призначення судової експертизи залишено судом без задоволення як безпідставне.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче Торгівельно-комерційне підприємство «Елліс» (84200, Донецька обл., м.Дружківка, вул.Соборна, 17, ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, м.Дружківка, вул.Космонавтів, 39, ) заборгованість за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби, в розмірі 154210,54 грн, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 792,50 грн, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 03.02.2026.

Повний текст рішення складено 09.02.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця