РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2026Справа № 17/94

За позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону

в інтересах держави в особі 1) Міністерства оборони України,

2) Державного підприємства Міністерства оборони України

«Укроборонпостачальник»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Тритон»

треті особи, які не замовляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК «Агро-Нива»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Макростокс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів 3) Фонд державного майна України

про відшкодування збитків в сумі 5.026.650,00 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від прокуратури Рудяк А.М., прокурор

від позивача-1 ОСОБА_4., самопредставництво

від позивача-2 не з`явився

від відповідача не з`явився

від третьої особи-1 не з`явився

від третьої особи-2 не з`явився

від третьої особи-3 не з`явився

Суть спору:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (позивач-1) та Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» (позивач-2) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Тритон» 5.026.650,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.07.2008 ДП МО України «Укроборонпостачальник» та ТОВ «Алькон Івест» уклали договір № 201-Б200 на придбання заставних серії АА №000013, АА № 000016, АА № 000017, АА № 000018, АА № 000019, АА № 000022, АА № 000055, АА № 000068, АА № 000071, АА № 000072, АА № 000073, АА № 000074, АА № 000075, АА № 000076, АА № 000077 щодо 15 квартир у недобудованому житловому будинку за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Червонофлотська, 121. Згідно умов цього договору позивач-2 перерахував кошти в сумі 5.026.650,00 грн, а ТОВ «Алькон Івест» передало за актом прийому-передачі 15 названих заставних. Державна реєстрація цього правочину відбулась 15.07.2008, про що реєстратором внесено відповідні зміни до Державного реєстру іпотек. 26.06.2009 між позивачем-2 та ТОВ «Екобуд» укладено договір на виготовлення дублікатів вказаних вище заставних. На виконання договору про виготовлення дублікатів заставних, 30.06.2009 відповідачем-2 отримано дублікати заставних, які зареєстровано в Єдиному державному реєстрі іпотек та їм надано нові реєстраційні номери серії АА №№ з 000139 по 000153. У подальшому, між позивачем-2 та ТОВ «Фондова компанія «Тритон» укладено договір міни цінних паперів від 09.09.2009 № Д-0902, згідно якого позивач-2 передає відповідачу 15 дублікатів заставних серії АА №№ з 000139 по 000153 вартістю 5.026.650,00 грн, а відповідач передає позивачу-2 500 сертифікатів ТОВ «КУА «Холдінг Груп» ЗНВПІФ «Імпульс І» на цю ж вартість. Позивач-2 09.09.2009 за актом прийому передачі передав відповідачу 15 дублікатів заставних, проте відповідач свої зобов`язання з передачі сертифікатів не виконав. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2010 (справа № 32/273), яке набрало законної сили, визнано недійсним зазначений договір міни № Д-0902 від 09.09.2009 з моменту його укладання. Оскільки дублікати заставних, що отримані відповідачем за недійсним договором міни були реалізовані ТОВ «ХК «Агро-Нива» та ТОВ «Макростокс», повернути вказане майно шляхом застосування реституції не представляється за можливе. Таким чином, відповідач неспроможний повернути майно (дублікати заставних серії АА №№ з 000139 по 000153) набуте ним за недійсним договором, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу-2 їх вартість, яка становить 5.026.650,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2011 (суддя Удалова О.Г.) порушено провадження у справі № 17/94 та призначено до розгляду на 14.02.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 14.02.2011, у зв`язку з неявкою представників сторін, неподанням витребуваних документів та необхідністю витребування доказів, а також залученням до участі у справі третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК «Агро-Нива» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Макростокс», розгляд справи був відкладений на 02.03.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 02.03.2011, у зв`язку з неявкою представників позивача-2, відповідача та третіх осіб, неподанням витребуваних доказів та необхідністю витребування доказів, розгляд справи було відкладено на 21.03.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 21.03.2011 на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 04.04.2011.

Позивач-2 в судовому засіданні 04.04.2011 подав клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи Господарського суду Донецької області № 31/15пн за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Агро-Нива» про витребування майна від добросовісного набувача та визнання права власності. На думку заявника розгляд справи № 31/15 пн вплине на розгляд справи № 17/94.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2011 зупинено провадження у справі № 17/94 до розгляду справи Господарського суду Донецької області № 31/15пн.

На підставі розпорядження Господарського суду міста Києва № 17/94 від 05.04.2012, у зв`язку перебуванням судді Удалової О.Г. у відпустці по догляду за дитиною, призначено повторний авторозподіл справи № 17/94 та передано її на розгляд судді Дідиченко М.А

На підставі розпорядження Господарського суду міста Києва № 04-1/690 від 13.07.2012, у зв`язку з обранням судді Дідиченко М.А. на посаду судді Київського апеляційного господарського суду, призначено повторний авторозподіл справи № 17/94 та передано її на розгляд судді Сіваковій В.В.

На запит Господарського суду міста Києва від 16.04.2013, Господарським судом Донецької області надано відповідь про те, що результатами розгляду справи № 31/15пн Господарським судом Донецької області було винесено рішення від 05.04.2011, яким позовні вимоги Заступника військового прокурору Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Агро-Нива», за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Тритон» про витребування дублікатів заставних серії АА000139, АА000142, АА000143, АА000144, АА000152, які забезпечують виконання основного зобов`язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - майнові права на квартири № 65, 70 , 71 , 77 , 204 у недобудованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_16, та визнання права на зазначене майно були задоволені в повному обсязі. Вказане рішення господарського суду Донецької області набрало законної сили 09.07.2012 за наслідком апеляційного перегляду справи №31/15пн Донецьким апеляційним господарським судом. Разом з цим, направлено завірені копії вищезазначених судових рішень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2013 поновлено провадження у справі № 17/94 та призначено до розгляду на 03.10.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 03.10.2013, у зв`язку з неявкою в судове засідання представників прокуратури, позивача-2, відповідача, третіх осіб та невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 25.09.2013, розгляд справи був відкладений на 17.10.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 17.10.2013, у зв`язку з неявкою в судове засідання представників позивачів, відповідача, третіх осіб та невиконанням сторонами вимог ухвал суду від 25.09.2013 та від 03.10.2013, розгляд справи був відкладений на 07.11.2013.

Прокуратурою в судовому засіданні 07.11.2013 подано клопотання про зупинення провадження у справі № 17/94 до закінчення розгляду кримінальної справи № 11400002, яка розглядається Шевченківським районним судом м. Києва.

Позивачем-2 в судовому засіданні 07.11.2013 також подано клопотання про зупинення провадження у справі № 17/94 до закінчення розгляду кримінальної справи № 11400002 за обвинуваченням колишніх керівників ДП МОУ «Укроборонпостачальник» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у тому числі вирішення у ній цивільного позову, яка розглядається Шевченківським районним судом м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 07.11.2013 провадження у справі № 17/94 зупинено до розгляду кримінальної справи № 10400001 за обвинуваченням колишніх керівників ДП МОУ «Укроборонпостачальник» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у тому числі вирішення у ній цивільного позову, яка розглядається Шевченківським районним судом м. Києва.

Господарський суд міста Києва листом № 17/94 від 29.07.2025 звернувся до прокуратури та позивачів з проханням надати відомості щодо результатів розгляду кримінальної справи № 10400001, у тому числі вирішення у ній цивільного позову ДП МОУ «Укроборонпостачальник» про стягнення 5.026.650,00 грн збитків, з наданням засвідчених копій процесуальних документів.

11.08.2025 від Міністерства оборони України до суду надійшло повідомлення про відсутність у нього відомостей про результати розгляду кримінальної справи № 10400001.

25.08.2025 від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону надійшов лист, в якому повідомлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2023 у справі № 761/9257/15-к по кримінальному провадженню № 0000121 стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, зупинено розгляд вказаного кримінального провадження та обвинуваченого ОСОБА_2 оголошено у міжнародний розшук. Крім того, Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні №0000017 у справі № 761/27260/16-к стосовно обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України. У зв`язку з тривалим розглядом цих кримінальних проваджень та відсутності на даний час вироків щодо вищезазначених обвинувачених, цивільний позов ДП Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» до обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не розглянутий. З огляду на викладене прокуратура просить поновити провадження у справі № 17/94 та розпочати судовий розгляд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2025 поновлено провадження у справі № 17/94 та призначено до розгляду на 30.09.2025.

Позивач-2, відповідач та треті особи у підготовче засідання 30.09.2025 не з`явилися.

30.09.2025 у підготовчому засіданні відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.10.2025.

01.10.2025 позивачем-1 до суду подана заява про надання матеріалів справи для ознайомлення. 03.10.2025 представник позивача ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника.

15.10.2025 від позивача-1 до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Фонд державного майна України.

Позивач-2, відповідач та треті особи у підготовче засідання 21.10.2025 не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 21.10.2025 відкладено підготовче засідання на 04.11.2025; залучено до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонд державного майна України.

21.10.2025 від прокуратури до суду подано заяву про внесення даних прокуратури до відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 17/94.

30.10.2025 від третьої особи-3 до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення. У цей же день представник третьої оосби-3 ознайомився з матеріалами справи про що свідчить наявна у справі відповідна розписка представника.

Позивач-2, відповідач та треті особи-1 та -2 у підготовче засідання 04.11.2025 не з`явились.

04.11.2025 у підготовчому засіданні третьою особою-3 заявлено усне клопотання про продовження строку на подання пояснень у справі.

Судом залишено дане клопотання без задоволення, оскільки при залученні третьої особи-3 до участі у справі судом не було встановлено їй строку для подачі пояснень по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 04.11.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів; підготовче засідання призначено на 18.11.2025.

17.11.2025 від третьої особи-3 до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач-2, відповідач та треті особи-1 та -2 у підготовче засідання 18.11.2025 не з`явились.

18.11.2025 у підготовчому засіданні відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 09.12.2025.

09.12.2025 від третьої особи-3 до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли пояснення у справі, в яких позовні вимоги прокуратури підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Позивач-2, відповідач та треті особи-1 та -2 у підготовче засідання 09.12.2025 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 17/94 від 09.12.2025 закрито підготовче провадження у справі № 17/94 та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2025.

Прокуратура у судовому засіданні 16.12.2025 позовні вимоги підтримав повністю.

Позивач-1 у судовому засіданні 16.12.2025 позовні вимоги підтримав повністю.

Позивач-2, відповідач та треті особи-1 та -2 у судове засідання 16.12.2025 не з`явились.

16.12.2025 у судовому засіданні відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.01.2026.

13.01.2026 від прокуратури до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі.

Позивач-2, відповідач та треті особи-1 та -2 у судове засідання 13.01.2026 не з`явились.

13.01.2026 у судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.07.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алькон-Івест» (продавець) та Державним підприємством Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» (покупець, позивач-2) було укладено договір купівлі-продажу заставних № 201-Б/200, відповідно до якого продавець зобов`язався продати, а покупець зобов`язався купити заставні у кількості 15 шт., а саме серія АА № 000013, 000016, 000017, 000018, 000019, 000022, 000055, 000068, 000071, 000072, 000073, 000074, 000075, 000076, 000077, іпотекодавцем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд», а предметом іпотеки згідно даних заставних є квартири №№ 65, 68, 69, 70, 71, 77, 150, 191, 195, 200, 201, 202, 203, 204, 205 в буд. АДРЕСА_16.

Відповідно до п. 2 договору № 201-Б/200 від 15.07.2008 за домовленістю сторін ціна договору (вартість заставних) складається в розмірі 5.026.650,00 грн без ПДВ.

Згідно з п. 3 договору № 201-Б/200 від 15.07.2008 оплата ціни договору здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів однією сумою чи частинами на поточний рахунок продавця на протязі 3-х робочих днів з дати підписання договору.

Відповідно до п. 4 договору № 201-Б/200 від 15.07.2008 передача заставних покупцю здійснюється в 10-ти денний термін із дати укладення цього договору шляхом індосаменту згідно із ст.ст. 20, 25 Закону України «Про іпотеку» із одночасним укладенням акту прийому-передачі.

Згідно акту приймання-передачі від 15.07.2008 ТОВ «Алькон-Івест» передав, а ДП МО «Укроборонпостачальник» прийняв 15 заставних згідно характеристик, визначених у договорі купівлі-продажу заставних № 201-Б/200 від 15.07.2008. У акті зазначено, що обов`язки за договором № 201-Б/200 від 15.07.2008 сторонами виконані повністю; вони претензій одна до одної не мають.

26.06.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Екобуд» (іпотекодавець) та Державним підприємством Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» (індосат) укладено договір про видачу дублікату заставної № 01-06/09 у зв`язку із втратою індосатом заставних, які видав іпотекодавець, відповідно до якого сторони домовились, що іпотекодавець видає індосаменту дублікати заставних у кількості 15 шт., а саме серія АА № 000139, 000140, 000141, 000142, 000143, 000144, 000145, 000146, 000147, 000148, 000149, 000150, 000151, 000152, 000153, іпотекодавцем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд», а предметом іпотеки згідно даних заставних є квартири №№ 65, 68, 69, 70, 71, 77, 150, 191, 195, 200, 201, 202, 203, 204, 205 в буд. АДРЕСА_16 .

09.09.2009 між Державним підприємством Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» (сторона-1) в особі т.в.о. генерального директора Сірик В.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Тритон» (сторона-2, відповідач) укладено договір міни цінних паперів № Д-0902 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору сторона-1 зобов`язується передати у власність стороні-2 цінні папери (далі - ЦП-1), а сторона-2 зобов`язується в обмін передати у власність сторони-1 цінні папери (далі - ЦП-2), зазначені в п. 1.1 згідно з умовами цього договору.

Під цінними паперами (ЦП-1) в договорі визначені боргові цінні папери заставні серії АА000140, АА000141, АА000145, АА000147, АА000148, АА000149, АА000150, АА000139, АА000142, АА000143, АА000144, АА000146, АА000151, АА000152, АА000153 зі строком виконання основного зобов`язання 31.12.2008, іпотекодавцем (особою, яка видала заставні) є ТОВ «Екобуд», предметом іпотеки є квартири в буд. АДРЕСА_16, а саме №№ 68, 69, 150, 195, 200, 201, 202, 65, 70, 71, 77, 191, 203, 204, 205).

Під цінними паперами ЦП-2 в договорі визначені іменні інвестиційні сертифікати (бездокументарна форма), емітовані Товариство з обмеженою відповідальністю «КУА «Холдинг Груп ЗНВПІФ «Імпульс», номінальною вартістю 10.000,00 грн, договірною вартістю 10.053,30 грн в кількості 500 шт, договірна вартість пакету ЦП 5.026.650,00 грн.

Згідно з п. 1.3 договору загальна ціна договору становить 5.026.650,00 грн.

За умовами п. 2.1 договору сторона-1 зобов`язується здійснити поставку ЦП-1 в строк до 30.09.2009 шляхом передачі закладних по акту прийому-передачі. В свою чергу згідно п. 2.2 договору сторона-2 зобов`язується здійснити поставку ЦП-2 в строк до 30.09.2009 шляхом переказу зі свого рахунку ЦП № 00331 в ВАТ «Агрокомбанк» рахунок зберігача в Депозитарії 1175 на рахунок ЦП сторони-1 (рахунок в цінних паперах сторони-1 зазначається після його відкриття в додатковій угоді, яка є невід1ємною частиною цього договору).

Відповідно до пп а) п. 3.1 договору сторони цим підтверджують та гарантують, що на дату укладення цього договору ЦП належать сторонам на правів власності та вони мають всі права володіння, розпорядження та користування ЦП.

Згідно акту прийому-передачі заставних до договору цінних паперів № Д-0902 від 09.09.2009 ДП МОУ «Укроборонпостачальник» передав, а ТОВ «ФК «Тритон» прийняв заставні у кількості 15 шт., а саме серії АА000140, АА000141, АА000145, АА000147, АА000148, АА000149, АА000150, АА000139, АА000142, АА000143, АА000144, АА000146, АА000151, АА000152, АА000153 зі строком виконання основного зобов`язання 31.12.2008, іпотекодавцем (особою, яка видала заставні) є ТОВ «Екобуд», предметом іпотеки є квартири в буд. АДРЕСА_16, а саме №№ 68, 69, 150, 195, 200, 201, 202, 65, 70, 71, 77, 191, 203, 204, 205).

ТОВ «ФК «Тритон» зареєструвало в Державному реєстрі іпотек 09.09.2009 отримані заставні.

10.09.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Тритон» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХК «Агро-Нива» (покупець) укладено договір купівлі-продажу заставних № Д-0906, відповідно до якого продавець продав, а покупець прийняв у кількості 8 шт., а саме серія АА № 000139, 000142, 000143, 000144, 000146, 000151, 000152, 000153, іпотекодавцем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд», а предметом іпотеки згідно даних заставних є квартири №№ 65, 70, 71 , 77 , 191 , 203 , 204, 205 в буд. АДРЕСА_16 .

10.09.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Тритон» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макростокс» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу заставних № Д-0905, відповідно до якого продавець продав, а покупець прийняв у кількості 7 шт., а саме серія АА № 000140, 000141, 000145, 000147, 000148, 000149, 000150, іпотекодавцем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд», а предметом іпотеки згідно даних заставних є квартири №№ 68 , 69 , 150 , 195 , 200 , 201 , 202 в буд. АДРЕСА_16 .

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за договором міни цінних паперів № Д-0902 від 09.09.2009 не виконав, договір міни цінних паперів № Д-0902 від 09.09.2009 визнано недійсним в судовому порядку, і оскільки мало місце продажу відповідачем належних позивачу заставних третім особам та повернути вказане майно шляхом застосування реституції не представляється за можливе, позивачу підлягають поверненню кошти у розмірі вартості заставник.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2010 у справі № 32/273, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір міни цінних паперів № Д-0902 від 09.09.2009, укладений між Державним підприємством Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Тритон».

Зазначеним рішенням Господарського суду міста Києва встановлено, що на момент укладення договору міни ТОВ «ФК «Тритон» не мало у власності цінних паперів, що складають предмет міни, відтак, гарантія ТОВ «ФК «Тритон» про належність йому цінних паперів на праві власності, що викладена в п. 3.1 договору міни, не відповідала дійсності на момент укладення даного договору; вказані цінні папери так і не були перераховані ДП МОУ «Укроборонпостачальник», як це передбачено в п. 2.2 договору міни.

Крім того, даним рішенням суду встановлено, що від імені ДП МО України «Укроборонпостачальник» договір підписано невстановленою особою, оскільки вчинений на договорі підпис від імені т.в.о. генерального директора ОСОБА_3 йому не належить, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 11 від 01.09.2009. За таких обставин суд дійшов висновку, що спірний договір міни не підписувався повноважною особою позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 по справі № 910/9823/17.

Отже у даному випадку факти, встановлені рішенням суду у справі № 32/273, повторного доведення не потребують.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки недійсності правочину. У частині першій цієї статті зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з частиною другою статті 216 Цивільного кодексу України якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частиною першою та другою статті 216 Цивільного кодексу України, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи (згідно з абзацом 2 частини п`ятої статті 216 Цивільного кодексу України таке право є у суду лише щодо нікчемних правочинів).

Згідно з частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

У постановах від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Системне тлумачення абзацу 1 частини першої статті 216 Цивільного кодексу України та пункту 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що: (а) законодавець не передбачив можливість здійснення односторонньої реституції; (б) правила абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція; (в) в тому разі, коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання, то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України (висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 396/29/17).

Таким чином, у зв`язку із визнанням недійсним договору міни цінних паперів № Д-0902 від 09.09.2009, укладеного сторонами, та у зв`язку із неможливістю повернути сторонами всього одержаного за таким договором в натурі, у позивача-1 виникло право на відшкодування вартості заставних переданих відповідачу за вказаним договором за ціною, яка визначена у цьому договорі, тобто в розмірі 5.026.650,00 грн з підстав та у порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.04.2011 у справі № 31/15пн, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду № 31/15пн від 09.07.2012, визнано право власності Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» на майно боргові цінні папери, а саме заставні (дублікати), видані ТОВ «Екобуд» серії АА №№ 000139, 000142, 000143, 000144, 000152, що підтверджують безумовне право на отримання від боржника виконання основного договору шляхом задоволення вимог іпотекодержателя (право на квартири №№ 65, 70, 71, 77, 204, в буд. АДРЕСА_16); витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Агро-Нива» на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» заставні (дублікати), видані ТОВ «Екобуд» серії АА №№ 000139, 000142, 000143, 000144, 000152, що підтверджують безумовне право на отримання від боржника виконання основного договору шляхом задоволення вимог іпотекодержателя (право на квартири №№ 65, 70, 71 , 877, 204, в буд. АДРЕСА_16 ).

Проте, доказів того, що рішення Господарського суду Донецької області від 05.04.2011 у справі № 31/15пн виконано Товариством з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Агро-Нива» в добровільному порядку або в примусовому порядку матеріали справи не містять.

За таких обставин та з урахуванням наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 5.026.650,00 грн підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається прокуратура в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону в інтересах держави в особі 1) Міністерства оборони України, 2) Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України (тут і надалі в редакції чинній станом на день подання позову у даній справі) судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється державне мито у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 22.5 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень.

Згідно з п. 30 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються - Генеральна прокуратура України та її органи - за позовами, з якими вони звертаються до суду або господарського суду в інтересах громадян і держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита.

З огляду на те, що прокуратура на день звернення з позовом до суду була звільнена від сплати державного мита, державне мито в сумі 25.500,00 грн підлягають стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Тритон» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 16/13 літера А; ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81; ) 5.026.650 (п`ять мільйонів двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят) грн 00 коп. вартість заставних, що набуті за недійсним договором.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Тритон» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 16/13 літера А; ) в дохід Державного бюджету України 25.500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. державного мита.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 11.02.2026.

СуддяВ.В.Сівакова