ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. Справа№ 910/8374/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання Місюк О.П.

та представників сторін:

позивача - Мартьянової Л.В.;

відповідача - Гучка В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025

у справі №910/8374/25 (суддя - Нечай О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 96794362,81 грн, з яких 96147535,52 грн заборгованості та 646827,29 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0533-03041-ПД від 01.01.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2025 відкрито провадження у справі №910/8374/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2025, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.11.2025, закрито провадження у справі №910/8374/25 в частині стягнення заборгованості у розмірі 96147535,52 грн.

18.11.2025 до суду першої інстанції представником відповідача подано заяву про відстрочення виконання рішення суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 (повне рішення складене 01.12.2025) у справі №910/8374/25 позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено. Також вказаним рішенням задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про відстрочення виконання рішення, відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/8374/25 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 3% річних у розмірі 646827,29 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 7761,93 грн строком на дванадцять місяців до 19.11.2026.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення заяви про відстрочення виконання рішення.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що при постановленні рішення в оскаржуваній частині судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не можу бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення. При цьому відповідачем не надано суду беззаперечних доказів на підтвердження існування виключних обставин, що можуть бути підставами для відстрочення виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість його виконання або обумовлюють наявність ускладнень під час виконання судового акту.

На переконання скаржника, надання відстрочки виконання рішення суду буде порушувати принцип «справедливої рівноваги» та «справедливого балансу» у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та суперечитиме положенням чинного законодавства, які визначають обов`язковість виконання судових рішень протягом розумних строків.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 апеляційну скаргу у справі №910/8374/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", суддею-доповідачем виявлено її недоліки, а саме відсутність доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі, з огляду на що ухвалою суду від 22.12.2025 апеляційну скаргу у справі №910/8374/25 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/8374/25, справу призначено до розгляду на 10.02.2026 та встановлено відповідачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" не скористалося правом наданим ст. 263 ГПК України та відзиву на апеляційну скаргу не подало, що в силу положень зазначеної статті не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні 10.02.2026 представники сторін надали пояснення по суті спору. Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати в частині відстрочення його виконання. Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, з підстав їх необґрунтованості.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши думку представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржниками доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про стягнення 96794362,81 грн, з яких 96147535,52 грн заборгованості та 646827,29 грн 3% річних.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, а також подав до суду першої інстанції заяву про відстрочення виконання рішення суду, в якій просив, у випадку задоволення позовної заяви, відстрочити виконання рішення суду строком на один рік.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/8374/25 позов задоволено, а також задоволено заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду та відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/8374/25 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 3% річних у розмірі 646827,29 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 7761,93 грн строком на дванадцять місяців до 19.11.2026.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги, позивач оскаржує рішення суду лише в частині задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду на дванадцять місяців до 19.11.2026, а тому, враховуючи межі перегляду справи апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, рішення суду першої інстанції в даному випадку переглядається лише у відповідній частині.

При цьому колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, а саме в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 646827,29 грн та судового збору.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено вище, відповідач звернувся до суду першої інстанції з заявою про відстрочення виконання рішення суду, в якій просив у випадку задоволення позовної заяви, відстрочити виконання рішення суду у цій справі строком на один рік.

В обґрунтування поданої заяви відповідач відмітив, що об`єктивною підставою, що унеможливлює виконання ним рішення суду своєчасно та в повному обсязі є запровадження воєнного стану на території України. Починаючи з 24.02.2022 по території України здійснюються систематичні ракетні обстріли в результаті яких об`єкти Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" зазнають значних пошкоджень та підлягають відновленню, що потребує значних фінансових витрат. Відтак, кошти, які отримує відповідач під час здійснення своєї господарської діяльності, а також накопичені резерви, що мають цільове призначення скеровуються в першу чергу на відновлення і ремонт електричних мереж та на підготовку до наступного осінньо-зимового періоду. Негайне виконання рішення суду матиме наслідком арешт рахунків відповідача, що в свою чергу може створити загрозу настання негативних та невідворотних наслідків для енергозбереження Київської області.

Також відповідач стверджував, що сторони спору не знаходяться в рівних умовах, а їх економічні інтереси не є збалансованими, оскільки Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" з 01.01.2023 збільшено тарифи на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Натомість для Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" такого збільшення тарифу на послуги з розподілу електричної енергії Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не було передбачено.

За результатами розгляду спору суд першої інстанції задовольнив вказану заяву, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Колегія суддів зазначає про те, що розстрочення та відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі №905/30/16.

Особа, яка подала заяву про відстрочку / розстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі, а також повідомити суд, що така обставина зникне за час на який здійснена відстрочка виконання рішення.

У той же час, відстрочка виконання рішення означає перенесення його виконання на інший час.

Відстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідними правовідносинами залишається незмінною. Тобто, відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання.

Натомість, таке відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Судом першої інстанції при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суду цілком вірно прийнято до уваги наступне:

- загальновідомий факт про те, що більша частина атак російської федерації припадає на об`єкти критичної інфраструктури, зокрема, електропостачання, що в силу приписів ч. 3 ст. 75 ГПК України не потребують доказуванню;

- на території Київської області відповідач є власником та експлуатує абсолютну більшість електричних мереж, а отже його функціонування має значення для забезпечення нормальної життєдіяльності мешканців населених пунктів в межах області;

- виконання відповідачем основного зобов`язання перед позивачем.

Суд апеляційної інстанції окремо зауважує і на тому, що, як вбачається із офіційного сайту групи ДТЕК, з початку повномасштабного російського вторгнення група ДТЕК виділила близько 800 млн. гривень на підтримку Збройних Сил України та гуманітарну допомогу. Компанія безкоштовно забезпечила електроенергією військових, лікарні та об`єкти критичної інфраструктури в Києві, Дніпропетровській та Донецькій областях на майже 350 млн. гривень; відновила електропостачання для 7,2 мільйонів споживачів у регіонах, постраждалих від бойових дій країни-агресора. При цьому загальновідомим є і те, що компанії групи ДТЕК докладають неймовірних зусиль для відновлення енергозабезпечення населення після ракетних обстрілів та направленість ударів на енергетичні об`єкти.

При вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суду колегія суддів також враховує і ключову роль позивача для забезпечення країни електроенергією, проте зауважує на тому, що:

- Національна енергетична компанія «Укренерго» - приватне акціонерне товариство зі 100% акцій у власності держави, що належить до сфери управління Міністерства енергетики України;

- статус Національної енергетичної компанії «Укренерго» дозволяє компанії залучати грантові кошти від Євросоюзу (Євросоюз виділив «Укренерго» 100 млн. євро грантових коштів на відновлення та захист), від урядів інших країни («Укренерго» залучило через KfW 15 млн євро грантових коштів Європейського Союзу для реконструкції підстанцій після масованих російських атак по енергетиці України; «Укренерго» залучило 30,4 млн євро від уряду Німеччини для підвищення надійності роботи української енергетичної інфраструктури тощо).

Натомість група ДТЕК (DTEK Group) найбільший приватний національний інвестор, якому складніше отримувати підтримку як від нашої держави, так і від інших країн.

При вирішенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення слід врахувати обставину повного погашення відповідачем суми основного боргу у розмірі 96147535,52 грн, що свідчить про його наміри виконати рішення суду щодо сплати стягнутих судом першої інстанції сум трьох процентів річних за прострочення виконання основного зобов`язання за спірним договором.

Також колегія суддів приймає до уваги, що на даний час в господарських судах розглядаються справи за позовами Національна енергетична компанія «Укренерго» до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про стягнення заборгованості за договорами в загальному розмірі 185859525 грн. Відтак, при задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення у даній справі на суму 654589,22 грн буде дотримано баланс інтересів сторін, тоді як негайне виконання рішення суду матиме наслідком арешт рахунків відповідача, що в свою чергу може створити загрозу настання негативних наслідків для енергозбереження Київської області. До того ж, слід зауважити, що позивачем не зазначено яким чином відстрочка виконання рішення у даній справі може негативно вплинути на платоспроможність товариства, тоді як відповідачем належними доказами доведено неможливість негайного виконання рішення суду.

Північний апеляційний господарський суд наголошує, що запровадження на території України воєнного стану не може бути безумовною підставою для відстрочення виконання судового рішення, при цьому, збройна агресія російської федерації має негативний вплив як на відповідача, так і на позивача, майно якого також піддається постійним ворожим обстрілам та наслідки російської агресії тягнуть за собою завдання великих розмірів збитків обом сторонам у справі, водночас якнайшвидше відновлення зруйнованих та пошкоджених об`єктів як відповідача, так і позивача має соціально важливе значення. Однак, ненадання відстрочки виконання рішення у даній справі може призвести до загрози настання негативних наслідків для кінцевих споживачів, оскільки наразі першочерговим є спрямування коштів на відновлення енергетичної інфраструктури та забезпечення нормальної життєдіяльності населення.

Таким чином, наведені обставини, за висновком апеляційного господарського суду, ускладнюють своєчасне виконання грошових зобов`язань відповідача за рішенням суду, своєю чергою відстрочення виконання рішення суду сприятиме його реальному виконанню у складних економічних умовах. Крім того, відповідач належить до об`єкту критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектора, тому надання відстрочення виконання рішення суду сприятиме здійсненню ним своїх грошових зобов`язань з найменшим ризиком до виконання поточної діяльності забезпечення населення електричною енергією, не заблокує роботу підприємства та дозволить йому отримати дохід, який може бути спрямований на погашення заборгованості, що забезпечить баланс інтересів сторін у справі.

Апеляційний господарський суд зауважує, що енергетична система України є єдиною і в ній є важливим функціонування як об`єктів загальнонаціонального рівня, так і об`єктів на регіональному рівні, тому відстрочення виконання рішення суду у даному випадку сприятиме якнайшвидшому відновленню об`єктів енергосистеми країни. За таких обставин, відстрочення виконання рішення для відповідача не є інструментом ухилення від виконання рішення, відповідач лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості (з оплати процентів річних) перед позивачем.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява №60858/00).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у цій справі строк відстрочення виконання рішення на 12 місяців, у тому числі зважаючи на необхідність таких дій задля забезпечення балансу інтересів всіх учасників відносин у сфері енергетики, жодним чином не зумовить порушення гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції позивачу права на суд.

При цьому, передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

Також слід зауважити, що затримка в отриманні позивачем коштів за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором не призведе до значних збитків для позивача.

У зв`язку з вищевикладеним, аргументи апеляційної скарги позивача не спростовують правомірності висновків місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду та відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/8374/25 на один рік, тобто до 19.11.2026.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, §58, рішення від 10.02.2010).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення в частині задоволення заяви відповідача про відстрочення рішення суду належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/8374/25 в оскаржуваній частині відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для його зміни чи скасування, в розумінні приписів ст. 277 ГПК України, не вбачається. Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків місцевого господарського суду не спростовують, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 06.06.2025 у справі №908/1721/23 виснував, що рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення/задоволення відповідної заяви не підлягають касаційному перегляду (з огляду на те, що ухвала суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання (п. п. 2-4 ч. 1 ст. 255 ГПК України) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу).

З огляду на оскарження рішення суду лише в частині відстрочення виконання рішення, прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/8374/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повна постанова складена 11.02.2026.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов