номер провадження справи 27/156/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 Справа № 908/2654/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової Світлани Сергіївни, при секретарі судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом:

позивача-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

позивача-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

позивача-3: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

позивача-4: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )

позивача-5: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 )

позивача-6: Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» (вул. Народного ополчення, буд. 1, м. Київ, 03151 ідентифікаційний номер юридичної особи 40075925)

позивача-7: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 )

до відповідача-1: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 )

до відповідача-2: Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (Південне шосе, буд. 80, оф. 9, м. Запоріжжя, 69008, ідентифікаційний номер юридичної особи 00191129)

про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) за ст. ст. 1212, 1214 ЦК України

за зустрічним позовом: Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598

до відповідача-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

до відповідача-3: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

до відповідача-4: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )

до відповідача-5: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 )

довідповідача-6: Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» (вул. Народного ополчення, буд. 1, м. Київ, 03151 ідентифікаційний номер юридичної особи 40075925)

до відповідача-7: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Компанія BARLENCO LTD адреса Kyriakou Matsi, 46, Flat/Office 101, 1082, Nicosia, Cyprus

про визнання припиненими зобов`язань з обов`язкового продажу акцій за публічними безвідкличними вимогами, визнання відсутнім права на отримання дивідендів

за участю представника

від позивачів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 (відповідачів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 за зустрічним позовом): Погрібна С.О., адвокат, ордери: серія АР № 1247643 від 22.06.2025, серія АР № 1259751 від 20.08.2025, серія АР № 1259753 від 20.08.2025, серія АР № 1247644 від 22.06.2025, серія АР № 1247645 від 22.06.2025, серія АР № 1247647 від 22.06.2025, серія АР № 1247646 від 22.06.2025, в режимі відеоконференції

від відповідача -1: не з`явився

від відповідача - 2 (позивача за зустрічним позовом): Ніколенко М.М., адвокат, ордер серія АР № 1258666 від 09.09.2025, в режимі відеоконференції

від третьої особи на стороні відповідача (ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча»): Львов АЛ, адвокат, довіреність № 01 від 05.01.2026, Гінінгер А.А., адвокат, довіреність № 15 від 27.01.2026 (на оголошення вступної та резолютивної частин рішення не підключився), в режимі відеоконференції

від третьої особи на стороні позивача (Компанія BARLENCO LTD): не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

27.08.2025 за допомого підсистеми «Електронний суд» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 звернулись до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_7 та Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) про:

- солідарне стягнення з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 178 431 (сто сімдесят вісім тисяч чотириста тридцять одна) грн. 86 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 26 954 (двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 04 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 44 096 (сорок чотири тисячі дев`яносто шість) грн. 91 коп.;

- солідарне стягнення з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 202 763 (двісті дві тисячі сімсот шістдесят три) грн. 48 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 30 629 (тридцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн. 59 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 50 110 (п`ятдесят тисяч сто десять) грн. 12 коп.;

- солідарне стягнення з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 311 241 (триста одинадцять тисяч двісті сорок одна) грн. 95 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 47 016 (сорок сім тисяч шістнадцять) грн. 42 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 76 919 (сімдесят шість тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 04 коп.;

- солідарне стягнення з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 506 908 (п`ятсот шість тисяч дев`ятсот вісім) грн. 71 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ ММК ім.Ілліча в 2020 році на загальну суму 76 573 (сімдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 97 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 125 275 (сто двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. 31 коп.;

солідарне стягнення з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 598 740 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сімсот сорок) грн. 29 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 90 446 (дев`яносто тисяч чотириста сорок шість) грн. 11 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 147 970 (сто сорок сім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 14 коп.;

- солідарне стягнення з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» () суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 839 603 (вісімсот тридцять дев`ять тисяч шістсот три) грн. 03 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 126 831 (сто двадцять шість тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 00 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 207 496 (двісті сім тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 02 коп.;

- солідарне стягнення з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ), суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 12 880 803 (дванадцять мільйонів вісімсот вісімдесят тисяч вісімсот три) грн. 69 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в 2020 році на загальну суму 1 945 782 (один мільйон дев`ятсот сорок п`ять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн. 95 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 3 183 308 (три мільйони сто вісімдесят три тисячі триста вісімсот) грн. 16 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2025 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2654/25 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Також, 27.08.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерним товариством «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 подано до суду заяву про витребування доказів, просить суд: в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України витребувати у ПрАТ «ММК ім. Ілліча», гр. ОСОБА_7 та Компанії Метінвест Б.В. наступну інформацію:

- найменування, адресу реєстрації, електронну адресу компанії, яка готувала скаргу до ЄСПЧ щодо стягнення з РФ збитків за зруйновані та постраждалі через війну РФ проти України ПрАТ «МК «Азовсталь» та ПрАТ «ММК ім. Ілліча»;

- найменування, адресу реєстрації, електронну адресу суб`єкта оціночної діяльності, який готував висновок щодо розміру збитків за зруйновані та постраждалі через війну РФ проти України ПрАТ «МК «Азовсталь» та ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з метою подання скарги до ЄСПЧ;

- вихідні дані, які були надані суб`єкту оціночної діяльності для підготовки висновку щодо розміру збитків за зруйновані та постраждалі через війну РФ проти України ПрАТ «МК «Азовсталь» та ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з метою подання скарги до ЄСПЧ;

- надати розрахунок довоєнної капіталізації промислових активів групи СКМ, зруйнованих та постраждалих через війну РФ проти України, зокрема ПрАТ «МК «Азовсталь» та ПрАТ «ММК ім. Ілліча», які використані для подання скарги до Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.09.2025 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачам строк протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали суду в електронному кабінеті системи «Електронний суд» для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

07.09.2025 представник позивачів сформував в системі «Електронний суд» (зареєстровано 08.09.2025 за вх. № 18111/08-08/25) заяву про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду.

На виконання вимог ухвали суду від 01.09.2025 представник позивача сформував в системі «Електронний суд» заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2654/25, присвоєно справі номер провадження 27/156/25 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 06.10.2025. Також вказаною ухвалою суду в порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча». Запропоновано відповідачам у строк до 03.10.2025 подати до суду відзив із його документальним обґрунтуванням.

10.09.2025 представником Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 11.09.2025 за вх. № 3130/08-07/25) зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 про

1) Визнати припиненими:

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 17 600 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Сухомлину Василю Васильовичу (РНОКПП НОМЕР_2 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 20 000 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Сімонову Юрію Юрійовичу (РНОКПП НОМЕР_3 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 37 900 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Шевцову Євгену Вікторовичу (РНОКПП НОМЕР_4 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 50 000 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Лісничому Костянтину Миколайовичу (РНОКПП НОМЕР_5 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 59 058 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» () акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 82 816 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Бичнику Володимиру Володимировичу (РНОКПП НОМЕР_6 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості і 1 270 525 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

2) Визнати відсутнім:

- право ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 15 655,02 грн. за 2020 рік;

- право Сухомлина Василя Васильовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 17 789,79 грн. за 2020 рік;

- право Сімонова Юрія Юрійовича (РНОКПП НОМЕР_3 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 27 307,33 грн. за 2020 рік;

- право ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 44 474,48 грн. за 2020 рік;

- право ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 52 531,48 грн. за 2020 рік;

-право АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД АВАНПОСТ» () на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 73 663,97 грн. за 2020 рік;

- право ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 1 130 118,79 грн. за 2020 рік.

Крім того, позивач за зустрічним позовом просив суд витребувати від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» () докази (платіжні інструкції, платіжні доручення, касові ордери, касові квитанції, інші аналогічні документи):

- виплати ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 ) коштів у розмірі 1 408,00 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 17 600 шт.;

- виплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) коштів у розмірі 1 600,00 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 20 000 шт.;

- виплати ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ) коштів у розмірі 736,00 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 9 200 шт.;

- виплати ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 ) коштів у розмірі 1 720,00 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 21 500 шт.;

- виплати ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 ) коштів у розмірі 4 000,00 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 50 000 шт.;

- виплати Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАКС-БРОКЕР» () коштів у розмірі 5 667,28 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № НОМЕР_12 за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 70 841 шт.;

- виплати Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АВАНПОСТ» () коштів у розмірі 6 625,28 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 82 816 шт.;

- виплати ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) коштів у розмірі 4 724,64 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 59 058 шт.;

- виплати ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_13 ) коштів у розмірі 1 771,46 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 22 147 шт.;

- виплати ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_14 ) коштів у розмірі 28 001,60 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 350 020 шт.;

- виплати ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_15 ) коштів у розмірі 24 537,12 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 306 714 шт.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.09.2025 зазначену зустрічну позовну заяву у справі № 908/2654/25 передано для розгляду судді Дроздовій С.С.

12.09.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 15.09.2025 за вх. № 18606/08-07/25) подано клопотання про долучення копії платіжної інструкції № 24 від 12.09.2025 про сплату судового збору у справі 33 913,60 грн за подання зустрічного позову.

12.09.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 15.09.2025 за вх. № 18622/08-07/25) подано клопотання про продовження Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву по справі № 908/2654/25 на десять днів до 13.10.2025 включно.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.09.2025 прийнято зустрічний позов Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/2654/25, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання для розгляду первісного позову та зустрічного позову призначено на 06.10.2025. Також, в порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Компанію BARLENCO LTD.

Ухвалами суду від 17.09.2025 задоволені клопотання представника позивачів Погрібної Світлани Олександрівни та представника Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) ОСОБА_15 про проведення судового засідання 06.10.2025 об 11 год. 50 хв. в режимі відеоконференції у справі 908/2654/25 поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 02.10.2025 задоволено клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» адвоката Корчака М.В. про проведення судового засідання 06.10.2025 об 11 год. 50 хв. в режимі відеоконференції у справі № 908/2654/25 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів

03.10.2025 представником Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» адвоката Корчака М.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подана до суду заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

03.10.2025 Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» за допомогою підсистеми «Електронний суд» подана заява, просить суд:

1) Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), третя особа без самостійних позовних вимог на стороні Відповідачів у справі Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) повністю.

2) Витребувати:

- від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 РНОКПП НОМЕР_1 ) виписки з рахунку в цінних паперах станом на будь-яку дату в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 щодо наявності у власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_9 ) простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, ) код ISIN UA;

- від ОСОБА_2 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_2 ) виписки з рахунку в цінних паперах станом на будь-яку дату в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 щодо наявності у власності простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, ) код ISIN НОМЕР_16 ;

- від ОСОБА_3 ( АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_3 ) виписки з рахунку в цінних паперах станом на будь-яку дату в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 щодо наявності у власності ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_12 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_13 ) простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, ) код ISIN НОМЕР_16 ;

- від ОСОБА_4 ( АДРЕСА_14 , РНОКПП НОМЕР_4 ) виписки з рахунку в цінних паперах станом на будь-яку дату в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 щодо наявності у власності ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_15 ) простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, ) код ISIN UA;

- від ОСОБА_5 ( АДРЕСА_16 , РНОКПП НОМЕР_5 ) виписки з рахунку в цінних паперах станом на будь-яку дату в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 щодо наявності у власності простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, ) код ISIN UA;

- від Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» (вул. Народного ополчення, буд. 1, Київ, 03151, ) виписки з рахунку в цінних паперах станом на будь-яку дату в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 щодо наявності у власності Товариства простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, ) код ISIN UA;

- від ОСОБА_6 ( АДРЕСА_17 , РНОКПП НОМЕР_6 ) виписки з рахунку в цінних паперах станом на будь-яку дату в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 щодо наявності у власності ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_13 , АДРЕСА_18 ), ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_14 , місце реєстрації АДРЕСА_19 , поштова адреса АДРЕСА_20 ), ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_15 , місце реєстрації АДРЕСА_21 , поштова адреса АДРЕСА_22 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКС-БРОКЕР» (, пров. Рильський, буд.6, м. Київ) простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, ) код ISIN НОМЕР_16 .

3) Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), третя особа без самостійних позовних вимог на стороні Відповідачів у справі Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру). Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 надати у встановлений судом строк:

- постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 у справі № 905/2203/21; докази на підтвердження розрахунку справедливої вартості акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на рівні 2,441 грн;

- зазначити ціну позову відповідно до заявлених позовних вимог.

03.10.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 06.10.2025 за вх. № 20065/08-08/25) поданий до суду відзив на первинну позовну заяву у якому останній просить суд:

- закрити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України (спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства);

- закрити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та Компанії Metinvest Management B.V. про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України (спір не підлягає розгляду в порядку жодного судочинства);

- відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Компанії Metinvest Management B.V. про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру);

- застосувати наслідки спливу строків позовної давності та відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Компанії Metinvest Management B.V. про стягнення санкції у вигляді подвійної ціни обов`язкового продажу акцій;

- залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Компанії Metinvest Management B.V. про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру);

- витребувати від ОСОБА_1 докази оплати прав вимоги ОСОБА_8 ;

- витребувати від ОСОБА_3 докази оплати прав вимоги ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- витребувати від ОСОБА_4 докази оплати прав вимоги ОСОБА_11 ;

- витребувати від ОСОБА_6 докази оплати прав вимоги ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ТОВ «Такс-брокер».

Ухвалою суду від 06.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче судове засідання на 04.11.2025.

07.10.2025 представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. за допомогою системи «Електронний суд`подано до суду клопотання про вступ у справу як представника та надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи в електронному суді.

07.10.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 08.10.2025 за вх. № 20334/08-08/25) клопотання у якій останній просить суд залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Компанії Metinvest Management B.V. про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави.

14.10.2025 представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 14.10.2025 за вх. № 20838/08-08/25) відповідь на відзив Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. та пояснення Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», у якій, зокрема, в зв`язку з великим обсягом відзиву Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V., пояснень Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» на позовну заяву та документів, наданих разом із відзивом і поясненнями у цій справі, просить суд визнати поважними причини несвоєчасного подання відповіді на відзив та пояснення на позовну заяву, поновити строк та прийняти зазначену відповідь до розгляду. Також, представник позивачів за первісним позовом просить суд визнати причини пропуску позовної давності стосовно стягнення санкцій та поновити позовну давність.

Також, 14.10.2025 представником позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформований в системі «Електронний суд» (зареєстровано 14.10.2025 за вх. № 20841/08-08/25) відзив на зустрічну позовну заяву відповідача-2, у якому останній просить суд в зв`язку з великим обсягом документів наданих Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. разом із зустрічною позовною заявою, а також враховуючи, що зустрічну позовну заяву представник відповідачів за зустрічним позовом отримала в електронному кабінеті електронного суду лише 08.10.2025, просить суд визнати поважними причини несвоєчасного подання відзиву на зустрічну позовну заяву, поновити строк та прийняти зазначений відзив до розгляду. Також, представник відповідачів за зустрічним позовом відмовити у задоволенні позовних вимог зустрічного позову Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. у справі № 908/2654/25.

16.10.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 16.10.2025 за вх. № 21087/08-08/25) клопотання, у якій останній просить суд встановити компанії строк для подання відповіді на відзив у справі № 908/2654/25 протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відзиву на зустрічну позовну заяву (але не пізніше 29.10.2025).

20.10.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 21.10.2025 за вх. № 21303/08-08/25) відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

21.10.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 21.10.2025 за вх. № 21352/08-08/25) клопотання, у якій останній просить суд встановити строк для подання заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву по справі № 908/2654/25 впродовж десяти днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 24.10.2025.

22.10.2025 Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» сформовані в системі «Електронний суд» (зареєстровано 23.10.2025 за вх. № 21462/08-08/25) пояснення третьої особи щодо позову та відзиву.

24.10.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовані в системі «Електронний суд» (зареєстровано 24.10.2025 за вх. № 21564/08-08/25) заперечення на відповідь на відзив, у якій останній, зокрема просить суд:

- застосувати наслідки спливу строків позовної давності та відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 ;

- залишення без руху позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Компанії Metinvest Management B.V. про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави.

25.10.2025 представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 27.10.2025 за вх. № 21636/08-08/25) заява про надання нотаріального перекладу Меморандуму та Методичних рекомендацій.

25.10.2025 представником позивачів у справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 27.10.2025 за вх. № 21634/08-08/25) заява про витребування доказів, у якій останній просить суд витребувати у Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» копію протоколу загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» за 2021 рік (13.09.2021), та копію Балансів, ф.№1 Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки.

28.10.2025 представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформовані в системі «Електронний суд» (зареєстровано 28.10.2025 за вх. № 21799/08-08/25) пояснення.

31.10.2025 представником Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» Гінінгер А.А. сформовано в системі «Електронний суд» клопотання про проведення судового засідання призначеного на 04.11.2025, а також всі подальші судові засідання у справі № 908/2654/25 в режимі відео конференції поза межеми приміщення суду за участю представника третьої особи.

03.11.2025 Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» сформовані в системі «Електронний суд» (зареєстровано 03.11.2025 за вх. № 22152/08-08/25) додаткові пояснення у справі, у яких останній зокрема, просить суд у випадку задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом від 25.10.2025, забезпечити судові витрати шляхом зобов`язання позивачів оплати попередньо (авансом) на депозитний рахунок суду втрати, пов`язані з витребуванням доказів.

04.11.2025 представником позивачів у справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 04.11.2025 за вх. № 22201/08-08/25) заява про збільшення позовних вимог в порядку статті 46 ГПК України, просить суд збільшити позовні вимоги у справі № 908/2654/25 відносно Позивачів-3,7, виклавши їх в наступній редакції:

«Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в розмірі 514 005 (п`ятсот чотирнадцять тисяч п`ять) грн. 43 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в 2020 році на загальну суму 77 646 (сімдесят сім тисяч шістсот сорок шість) грн. 01 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 127 029 (сто двадцять сім тисяч двадцять дев`ять) грн. 16 коп..

Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 67253598), гр. ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ), суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в розмірі 23 757 543 (дванадцять три мільйони сімсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот сорок три) грн. 80 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в 2020 році на загальну суму 3 588 830 (три мільйони п`ятсот вісімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять) грн. 69 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 5 871 340 (п`ять мільйонів вісімсот сімдесят одна тисяча триста сорок) грн. 47 коп.».

Ухвалою суду від 04.11.2025:

- витребувано у Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» докази (платіжні інструкції, платіжні доручення, касові ордери, касові квитанції, інші аналогічні документи) виплати ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАКС-БРОКЕР», Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АВАНПОСТ», ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 коштів з рахунку умовного зберігання (ескроу) № НОМЕР_12 за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча»;

- клопотання Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про витребування доказів викладене у заяві (вх. № 20043/08-08/25 від 03.10.2025) залишено без розгляду;

- клопотання Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. про залишення позовної заяви без руху (вх. № 20334/08-08/25 від 08.10.2025) залишено без розгляду;

- у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (вх. № 20043/08-08/25 від 03.10.2025) про залишення без руху первісної позовної заяви відмовлено.

- відкладено підготовче провадження, засідання суду призначено на 01.12.2025.

06.11.2025 представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 07.11.2025 за вх. № 22484/08-08/25) заява про надання доказів до заяви про витребування доказів.

18.11.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 18.11.2025 за вх. № 23345/08-08/25) клопотання, у якому останній просить суд клопотання представника первісних позивачів за первісним позовом, викладене за змістом заяви про збільшення розміру позовних вимог від 04.11.2025 залишити без розгляду.

19.11.2025 представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформовані в системі «Електронний суд» (зареєстровано 19.11.2025 за вх. № 23412/08-08/25) заперечення на заперечення Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. на заяву про збільшення вимог.

21.11.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовані в системі «Електронний суд» (зареєстровано 21.11.2025 за вх. № 23546/08-08/25) пояснення, у яких останній просить суд:

- визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів, поновити Компанії METINVEST MANAGEMENT B.V. строк на подання доказів та залучити до матеріалів справи протокол засідання Комітету з питань економічної політики Верховної Ради України № 47 від 22.02.2017 та стенограму засідання Комітету з питань економічної політики від 22.02.2017, довідку Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо проекту Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах», відповідь Управління з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України вих. № 09/13-2025/226735 від 01.10.2025 з порівняльними таблицями до проекту Закону, протоколом № 60 пленарного засідання Верховної Ради України від 17.01.2017, стенограмою засідання 49 Сесійної зали Верховної Ради України від 17.01.2017, протоколом № 25 пленарного засідання Верховної Ради України від 23.03.2017, стенограмою засідання 23 Сесійної зали Верховної Ради України від 23.03.2017;

- врахувати протокол засідання Комітету з питань економічної політики Верховної Ради України № 47 від 22.02.2017 та стенограму засідання Комітету з питань економічної політики від 22.02.2017, довідку Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо проекту Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах», відповідь Управління з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України вих. № 09/13-2025/226735 від 01.10.2025 з порівняльними таблицями до проекту Закону, протоколом № 60 пленарного засідання Верховної Ради України від 17.01.2017, стенограмою засідання 49 Сесійної зали Верховної Ради України від 17.01.2017, протоколом № 25 пленарного засідання Верховної Ради України від 23.03.2017, стенограмою засідання 23 Сесійної зали Верховної Ради України від 23.03.2017 при прийняті рішення по справі № 908/2654/25.

21.11.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 21.11.2025 за вх. № 23576/08-08/25) клопотання у якому останній просить суд:

- залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), третя особа без самостійних позовних вимог на стороні Відповідачів у справі Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру);

- визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерному товариству «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 спосіб усунення недоліків позову шляхом зазначення ціну позову відповідно до заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 01.12.2025:

- витребувано у Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд»: копії протоколу загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» за 2021 рік (13.09.2021); копії Балансів, ф.№1 Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки;

- витребувано у Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» докази (платіжні інструкції, платіжні доручення, касові ордери, касові квитанції, інші аналогічні документи) виплати ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАКС-БРОКЕР», Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АВАНПОСТ», ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 коштів з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча»;

- відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 про витребування доказів про витребування доказів (від 27.08.2025 за вх. № 17329/08-08/25);

- заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 про надання доказів до заяви про витребування доказів (зареєстрована 07.11.2025 за вх. № 22484/08-08/25) залишена без задоволення;

- відмовлено у задоволенні клопотання Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. про закриття провадження у справі викладене у відзиві на первинну позовну заяву (вх. № 20065/08-08/25 від 06.10.2025);

- відмовлено у задоволенні клопотання Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. про витребування доказів викладене у відзиві на первинну позовну заяву (вх. № 20065/08-08/25 від 06.10.2025);

- відмовлено у задоволенні заяви Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (вх. № 23576/08-08/25 від 21.11.25) про залишення без руху первісної позовної заяви;

- задоволено клопотання Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. про поновлення строку на подання доказів та залучення до матеріалів справи документів викладене у поясненнях від 21.11.2025 (зареєстровані 21.11.2025 за вх. № 23546/08-08/25);

- відкладено підготовче провадження, засідання суду призначено на 12.12.2025.

08.12.2025 представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 08.12.2025 за вх. № 24680/08-08/25) заяву про уточнення розрахунків позовної заяви.

11.12.2025 Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 11.12.2025 за вх. № 24987/08-08/25) клопотання, у якому останній повідомляє, що 13.09.2021 відбулись річні Загальні збори акціонерів Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», та ухвалені вказаними зборами рішення сформовано протоколом № 10, дата складання 13.09.2021. Також, товариством до вказаного клопотання на виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 01.12.2025 надані копії балансів ф.№1 Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки.

12.12.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 18.11.2025 за вх. № 23345/08-08/25) клопотання просить суд заяву позивачів за первісним позовом про уточнення розрахунків повної заяви залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 12.12.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті 23.12.2025.

12.12.2025 судом прийнята до розгляду заява представника позивачів - 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 за первісним позовом збільшення позовних вимог зареєстровано (від 04.11.2025 за вх. № 22201/08-08/25) в порядку статті 46 ГПК України, таким чином судом розглядаються позовні вимоги за первісним позовом з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

18.12.2025 представником Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» сформовані в системі «Електронний суд» заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та про призначення відеоконференції.

22.12.2025 на адресу суду від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» надійшов лист № КНО-07.8.5/17256БТ від 16.12.2025, Банк повідомляє, що оскільки архівні терміни зберігання документів закінчились, надати копії платіжних документів про виплату коштів Банк не має можливості. Повідомляє, що на підтвердження зарахування надаються відомості з програмного забезпечення Банку по запитуваних в ухвалі суду від 01.12.2025 виплатам у додатках на 7 аркушах. Також, повідомляє, що виплати клієнтів ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ) коштів у розмірі 736,00 грн, ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_13 ) коштів у розмірі 1 771,46 грн, ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_14 ) коштів у розмірі 28 001,60 грн, ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_15 ) коштів у розмірі 24 537,12 грн, не були отримані клієнтами і при закритті договору ескроу кошти було повернено бенефіціару BARLENCO LTD.

22.12.2025 представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 адвокатом Погрібною С.О. сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 22.12.2025 за вх. № 25815/08-08/25) заяву про здійснення розподілу судових витрат.

23.12.2025 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 23.12.2025 за вх. № 25878/08-08/25 клопотання у якому останній просить суд витребувати від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» () докази (платіжні інструкції, платіжні доручення, касові ордери, касові квитанції, інші аналогічні документи):

- виплати ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_17 ) коштів у розмірі 1600,00 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 20 000 шт.;

- виплати ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_18 ) коштів у розмірі 69196,16 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 850 000 шт.;

- виплати ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_19 ) коштів у розмірі 17 824,00 грн. з рахунку умовного зберігання (ескроу) № за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у кількості 222 800 шт.

Ухвалою суду від 23.12.2025 витребувано АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» докази (платіжні інструкції, платіжні доручення, касові ордери, касові квитанції, інші аналогічні документи) виплат ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 коштів у з рахунку умовного зберігання (ескроу) № НОМЕР_12 за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча». Відкладено розгляд справи по суті, засідання призначено на 22.01.2026 о 10 год. 20 хв.

07.01.2026 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 07.01.2026 за вх. № 368/08-08/26) клопотання у якому останній просить суд поновити процесуальний строк для надання доказів, зокрема порівняльної таблиці до проекту Закону України «Про акціонерні товариства» (витяг), запит про інформацію представника METINVEST MANAGЕMENT B.V. адвоката Гінінгер А.А., лист народного депутата України № 424д9/9-2025/299786 від 26.12.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2025 у справі № 904/4736/25.

16.01.2026 на адресу суду від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» надійшов лист № КНО-07.8.5/437БТ від 12.01.2026, Банк повідомляє, що оскільки архівні терміни зберігання документів закінчились, надати копії платіжних документів про виплату коштів Банк не має можливості. Повідомляє, що на підтвердження зарахування надаються відомості з програмного забезпечення Банку по запитуваних в ухвалі суду виплатам у додатках на 2 аркушах. Також, повідомляє, що виплати клієнта ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_17 ) коштів у розмірі 1600,00 грн не були отримані клієнтом і при закритті договору ескроу кошти було повернено бенефіціару BARLENCO LTD.

21.01.2026 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 21.01.2026 за вх. № 1624/08-08/26) клопотання, у якому останній просить суд відкласти судове засідання по справі № 908/2654/25, у зв`язку із участю представника компанії Ніколенко М.М. в іншому судовому засіданні 22.01.2026 у Господарського суду Донецької області по справі № 905/963/25.

21.01.2026 Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 21.01.2026 за вх. № 1589/08-08/26) клопотання, просить суд відкласти розгляд справи № 908/2654/25 на інший час та день, у зв`язку із участю представника товариства в Тернівському районному суді м. Кривий Ріг у справі № 215/8580/25.

Ухвалою суду від 22.01.2026 відкладено розгляд справи по суті, засідання суду призначено на 29.01.2026.

В судовому засіданні 22.01.2026 суд в порядку ст. ст. 209, 210 суд перейшов до стадії дослідження доказів у справі, задав питання представнику позивачів - 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 за первісним позовом щодо розрахунків заявлених до стягнення сум.

26.01.2026 Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 27.01.2026 за вх. № 2010/08-08/26) заява про забезпечення участі представника підприємства адвоката Гінінгера А.А. в судовому засіданні поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

27.01.2026 Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» сформована в системі «Електронний суд» (зареєстровано 27.01.2026 за вх. № 2076/08-08/26) заява про вступ у справу як представника адвоката Гінінгера Андрія Анатолійовича.

28.01.2026 Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) сформовано в системі «Електронний суд» (зареєстровано 28.01.2026 за вх. № 2209/08-08/26) клопотання, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні заяви про здійснення розподілу судових витрат в частині стягнення на корить позивачів з ОСОБА_7 відшкодування витрат на правничу допомогу, зменшити розмір стягнення судових витрат н користь позивачів з Компанієї METINVEST MANAGЕMENT B.V. до 7 000,00 грн, тобто по 1000,00 грн на кожного із позивачів.

29.01.2026 судове засідання проводилось в режимі відеоконференцзв`язку.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу).

В судовому засіданні 29.01.2026 суд в порядку ст. ст. 209, 210 ГПК України продовжив дослідження доказів у справі.

29.01.2026 представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 підтримує позовні вимоги заявлені у первісній позовній заяві, просить суд:

- стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 178 431 грн. 86 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 26 954 грн. 04 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 44 096 грн. 91 коп.;

- стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 202 763 грн. 48 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 30 629 грн. 59 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 50 110 грн. 12 коп.;

- стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в розмірі 514 005 грн. 43 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в 2020 році на загальну суму 77 646 грн. 01 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 127 029 грн. 16 коп.;

- стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 506 908 грн. 71 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 76 573 грн. 97 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 125 275 грн. 31 коп.;

- стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 598 740 грн. 29 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 90 446 грн. 11 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 147 970 грн. 14 коп.;

- стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) та ОСОБА_7 на користь Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 839 603 грн. 03 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 126 831 грн. 00 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 207 496 грн. 02 коп.;

- стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в розмірі 23 757 543 грн. 80 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в 2020 році на загальну суму 3 588 830 грн. 69 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 5 871 340 грн. 47 коп.

Первісні позовні вимоги мотивовані наступним: відповідно до загальнодоступної інформації щодо ПрАТ «ММК ім. Ілліча», на час спірних відносин, статутний капітал Товариства в розмірі ,50 грн був поділений на 0 шт. простих акцій номінальною вартістю 0,25 грн.

Позивачі вважають, що Наглядова рада Товариства ПрАТ «ММК ім. Ілліча» при визначені ринкової ціни акцій діяла недобросовісно, в інтересах акціонера - власника домінуючого контрольного пакету акцій, що призвело до суттєвого заниження такої ціни всупереч інтересам міноритарних акціонерів, в тому числі і позивачів, оскільки ціна примусового викупу акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» у 0,08 грн. є очевидно несправедливою. Так, Наглядова рада Товариства знала, що відповідно до даних річної фінансової звітності Товариства за 2017 рік його власний капітал (чисті активи) складав 23 523 163 000,00 грн., що становить 1,9 грн. із розрахунку на 1 акцію. Більш того, ці дані про активи Товариства містилися у Звіті про оцінку, з яким були ознайомлені члени Наглядової ради перед затвердженням ринкової вартості акцій Товариства. Також на офіційному сайті Компанії Метінвест Б.В. опублікована інформація, що стосується зареєстрованих 23.04.2018 Компанією Єврооблігацій у Нідерландах. За цією адресою є доступ до Меморандуму про пропозицію від 19.04.2018 (надалі - Меморандум) https://metinvestholding.com/ua/investor/ebonds2023, який містить фінансові показники, складені на підставі Міжнародних стандартів фінансової звітності (МСФЗ). У таблиці на стор. 97 станом на 31.12.2017 вказана вартість чистих активів Net Assets Гаранта Ilyich Steel (ПрАТ «ММК ім. Ілліча») в розмірі 1 076 000 000,00 дол.США. Офіційний валютний курс USD/UAH Національного банку України станом на 31.12.2017 складав: 28,0672 грн за 1 долар США. Як зазначено на стор. 339 Меморандуму про пропозицію, з 31.12.2017 не відбулося суттєвих змін у фінансовому чи торговому становищу Емітента або Гаранта, а також з 31.12.2017 не було істотних негативних змін у перспективах Емітента та Гаранта. Таким чином, вартість чистих активів ПрАТ «ММК ім. Ілліча», порахована відповідно до Міжнародних стандартів фінансової звітності (МСФЗ), і відображена у Меморандумі про випуск Єврооблігацій, складає у перерахунку на гривню: 1 076 000 000,00 дол.США * 28,0672 грн : 12 371 260 750 шт. акцій = 2,441 грн за 1 акцію. Станом на час проведення процедури сквіз-аут на ПрАТ «ММК ім. Ілліча» існувало декілька показників ринкової вартості акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча», а саме: - 2 показника ринкової вартості акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в розмірі 0,0799 грн за 1 акцію та 0,0583 грн за 1 акцію (згідно уточненого звіту), визначені СОД ТОВ «Оціночний стандарт» з метою проведення процедури обов`язкового продажу акцій вказаного Емітента; - 2 показника власного капіталу ПрАТ «ММК ім. Ілліча», які офіційно задекларовані відповідачами за один і той же період, та які використовуються позивачами для розрахунку справедливої вартості за формулою: «чисті активи»/балансова вартість акцій вказаного Емітента, а саме: 23 523 163 000,00 грн : 12 371 260 750 шт. = 1,9 грн акцій із розрахунку на 1 акцію та 1 076 000 000,00 дол. США * 28,0672 грн. (курс гривні до долара США) : 12 371 260 750 шт. акцій = 2,441 грн. за 1 акцію (згідно даних Меморандуму). Таким чином, затверджена Наглядовою радою Товариства ринкова вартість однієї акції у 0,08 грн. є вочевидь несправедливою, оскільки суттєво занижена. В зв`язку з чим у Позивачів є право встановити справедливу вартість акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на рівні найбільшої з існуючих на ринку, а це 2,441 грн за 1 акцію. Враховуючи зазначене, на 7-му році цього спору, якого могло і не бути, якщо б мажоритарний акціонер був би доброчесним, або законодавець прийняв закон не тільки в інтересах мажоритарного акціонера, але й і міноритарного акціонера, міноритарні акціонери позивачі у цій справі повинні отримати мінімальний стандарт балансову вартість акцій, однак вона є знеціненою, цими грошовими коштами протягом 7 років безоплатно користувався мажоритарний акціонер. Настанови п. 27 Директиви від 21.04.2004 №2004/25/ЄС Європейського Парламенту та Ради щодо пропозицій про поглинання відносно санкцій за будь-які порушення будуть виконані, якщо міноритарні акціонери Позивачі у цій справі через 7 років нарешті отримають окрім мінімального стандарту балансової вартості чистих активів і додаткові виплати, які будуть мати силу санкцій за недоброчесну поведінку мажоритарних акціонерів протягом цих років. 29.08.2024 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду прийняв постанову у справі № 905/830/21, в якій виклав свою позицію у спірних питаннях, що є актуальними для подібних справ (відновлення порушених прав міноритарних акціонерів у спорах щодо неправомірно проведених процедур скві-аутів), а саме: 1. Щодо солідарної відповідальності (п.63). 2. Щодо такого способу захисту як визнання права позивача на певний розмір справедливої компенсації за примусово вилучені акції (п.85). 3. Щодо кола відповідачів (п.95). 4. Щодо способу визначення ринкової (справедливої) вартості акції (п.117). 5. Щодо права на виплату дивідендів (п.129). 6. Щодо стягнення інфляційних втрат, 3% річних з суми компенсації та із заборгованості з виплати дивідендів (п.154). 7. Щодо стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами (п.154). 8. Щодо позовних вимог до кінцевого бенефіціарного власника (п.174). 9. Щодо застосування санкції на підставі п.27 Директиви ЄС щодо пропозицій про поглинання від 21.04.2004 №2004/25/ЄС (п.204). Оскільки Наглядова рада Третьої особи у цій справі затвердила, а Заявник Публічної безвідкличної вимоги BARLENCO LTD використала неправильно визначену ринкову вартість акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в інтересах кінцевого бенефіціарного власника (Відповідача-1), в зв`язку з чим ціна викупу стала несправедливою, то Позивачі у цій справі мають право на застосування санкції на рівні подвійного розміру справедливої вартості примусово вилучених акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча». Аналізуючи всі правовідносини у процедурі сквіз-ауту на ПрАТ «ММК ім. Ілліча» вважаємо, що стягувані Позивачами у цій справі суми можливо кваліфікувати: - компенсаційні суми з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. як стягнення компенсації, яка є самостійним способом захисту, - суми з гр. ОСОБА_7 , який не є стороною Договору про спільну діяльність від 27.02.2018, можливо кваліфікувати як набуте без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарним акціонерам) (регулюється ст.1212 ЦК України), - дивіденди за 2020 рік як відшкодування доходів від безпідставно набутого майна (регулюється ст.1214 ЦК України). Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 29.08.2024 у справі №905/830/21 надав правові висновки щодо можливості нараховування у подібних спорах відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі ст.ст.1048, 1214 ЦК України. У цій справі є факти безпідставного збагачення відповідачів ще з 12.04.2018 за рахунок недоплати позивачам, як міноритарним акціонерам ПрАТ «ММК ім. Ілліча», тому позивачі мають право на нарахування і відсотків за користування їхніми грошовими коштами і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України. Стосовно належних відповідачів з врахуванням природи стягуваних сум, у позові вказано, що в п. п. 145, 212 постанови Верховного Суду у складі суддів Палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19 зазначалось про те, що колишній міноритарний акціонер, який буде розуміти, що під час проведення процедури примусового викупу акцій наглядовою радою не була визначена справедлива компенсація за викуплені в нього акції, у подальшому має вибір - звернутися до товариства та / або мажоритарного акціонера з позовом про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) за ст.1212 ЦК України. Верховний Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що позовні вимоги мають бути адресовані саме покупцю, тобто Компанії BARLENCO LTD Верховний Суд вважає, що міноритарний акціонер може звертатися з позовом про визначення суми компенсації, стягнення збитків або неправомірної вигоди як до покупця, так і до його афілійованих осіб чи третіх осіб, які брали участь у придбанні пакету акцій міноритаріїв у процедурі сквіз-аут, кінцевого бенефіціарного власника, а також до емітента. Формальна юридична відокремленість вказаних осіб у цьому випадку не має значення, підлягає застосуванню доктрина «підняття корпоративної завіси». Схожі за змістом висновки містяться у пунктах 5.22-5.23 постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №910/12591/18 та у постанові від 29.04.2022 у справі №905/830/21. У Емітента ПрАТ «ММК ім. Ілліча», Заявника Вимоги Компанії BARLENCO LTD, учасника Договору про спільну діяльність Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. та кінцевого бенефіціарного власника групи юридичних осіб гр. ОСОБА_7 існує солідарний обов`язок перед міноритарними акціонерами з доплати компенсації вартості акцій, примусово викуплених у Позивачів в процедурі обов`язкового продажу акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (сквіз-аут) до рівня справедливої ціни, він є неподільним, зумовлений спільними діями зазначених осіб щодо примусового викупу акцій по заниженій вартості (солідарна відповідальність). При цьому міноритарному акціонеру дається право вибору, до кого саме йому подавати свій позов, а саме: або до 1) Емітента, або до 2) Заявника Публічної безвідкличної вимоги, або до 3) учасників Договору про спільну діяльність (акціонер з домінуючим пакетом акцій), або до 4) кінцевого бенефіціарного власника, обох до 5) всіх разом, зобов`язання у них все одно залишається солідарним, оскільки відповідальність також солідарна.

Також, представник позивачів за первісним позовом просить стягнути витрати на правову допомогу на користь: ОСОБА_1 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_2 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_3 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_4 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_5 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_6 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.

29.01.2029 представник Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) заперечив проти задоволення позовних вимог позивачів за первісним позовом, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заперечуючи проти первісного позову Компанія METINVEST MANAGЕMENT B.V. вказує, що відповідно до частини третьої статті 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємства, що становлять суспільний інтерес (крім великих підприємств, які не є емітентами цінних паперів), публічні акціонерні товариства, суб`єкти природних монополій на загальнодержавному ринку та суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, зобов`язані не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з відповідними аудиторськими звітами, звітом про управління, консолідованим звітом про управління, звітом про платежі на користь держави, консолідованим звітом про платежі на користь держави на своїй веб-сторінці або своєму веб-сайті (у повному обсязі). За змістом п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» (тут і далі в редакції станом на дату існування спірних правовідносин), аудит фінансової звітності - аудиторська послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам що в свою чергу виключає можливість її використання. Вказане свідчить про неможливість використання документів та даних, які не пройшли процедуру аудиту. Документ «Меморандум про випуск Єврооблігацій» в частині даних про вартість чистих активів ПрАТ «ММК ім. Ілліча» не проходив аудиту на предмет відповідності зазначеної інформації міжнародним стандартам фінансової звітності. Про вказане свідчить те, що інформація про вартість чистих активів ПрАТ «ММК ім. Ілліча» поміщена у розділ «Додаткова інформація про гарантів, яка не проходила аудиту» (Unaudited supplemental information on the guarantors). Це в свою чергу в силу положень п.1 ч.1 ст.1 ЗУ «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» унеможливлює використання таких даних та документу. Позивачами заявлені до стягнення інфляційні втрати та три проценти річних, нараховані на суму компенсації виходячи із 2,441 гривень на одну акцію. Водночас, у постанові від 07.04.2020 по справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст. 625 ЦК України зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 920/505/22. 21. Вище зазначено, що відсутні зобов`язання з виплати компенсації за продані акції позивачів у розмірі 2,441 гривень на одну акцію. Вказане в свою чергу свідчить про відсутність акцесорних зобов`язань з виплати інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, нарахованих за вказаним зобов`язанням. Так як не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення компенсації, не підлягають задоволенню і похідні вимоги про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, нарахованих на вказані суми. Поширення положень чч.6, 7 ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» по аналогії закону без передбачених усталеною судовою практикою Верховного Суду підстав суперечить принципу правової визначеності, а тому порушує право учасників цієї справи на доступ до правосуддя. З урахуванням викладеного, відсутні підстави для стягнення з Відповідачів санкцій, які не передбачені законом. 31. Законодавством України не встановлена відповідальність у вигляді стягнення подвійної ціни акцій (подвійної справедливої ціни акцій) як за невиконання вимог ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» чи п. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» від 23.03.2017 №1983-VIII, так і за заниження ціни обов`язкового продажу акцій. Позивачі просять стягнути з відповідачів санкцію, яка не передбачена законодавством, що виключає можливість для задоволення таких вимог. Позивачами заявлено вимогу про стягнення неустойки у розмірі 100% розміру компенсації за обов`язковий продаж акцій. Як зазначено вище, обов`язковий продаж акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» завершений 12.04.2018. Таким чином, строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки за порушення процедури обов`язкового продажу акцій почався з моменту списання акцій, становив 1 рік та сплину 13.04.2019. Разом з тим, позивачами не надано доказів поважності причин пропуску строку позовної давності. Вказане свідчить, що позивачі заявили вимогу про стягнення санкції із пропуском (спливом) строку позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (чч.3, 4 ст.267 ЦК України). Відповідач-2 просить застосувати до вимог позивачів про стягнення санкції наслідки спливу строків позовної давності, відмовити у задоволенні вимог позивачів. Як вбачається з позовних матеріалів, позивачі не оспорюють чинність правочину з примусового викупу у них акцій у процедурі «сквіз-аут» та не вимагають застосування у порядку ст.216 Цивільного кодексу України повернення у їх власність відповідної кількості списаних 18.05.2018 акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча», які у такому випадку у відповідності до п.1 ч.3 ст.1212 цього Кодексу могли б сприйматися безпідставно набутими Відповідачами майном і базою для нарахування доходу, передбаченого як самостійний об`єкт стягнення за ч.1 ст.1214 Цивільного кодексу України. Позивачі в обґрунтування вимог про стягнення суми дивідендів помилково посилаються на правові висновки КГС ВС у постанові від 29.08.2024 у справі 905/830/21, які не стосуються аналогічних правовідносин, а також не підтверджують права Позивачів на отримання дивідендів. Так, предметом позову у справі №905/830/21 було стягнення позивачами суми дивідендів за 2017 рік (коли позивачі перебували в статусі акціонерів). Натомість, у справі, що переглядається, позивачі просять стягнути суму дивідендів за 2020 рік, рішення про сплату яких прийняте у 2021 році, коли Позивачі вже не перебували в статусі акціонерів. Таким чином, правові висновки у справі №905/840/21 не стосуються аналогічних правовідносин. Слід зазначити, що до отриманого підприємством доходу входить і нерозподілений (чистий) прибуток, який вказується у рядку 1420 фінансової звітності підприємства. Саме нерозподілений прибуток спрямовується підприємством на виплату дивідендів учасникам (акціонерам). Вказане підтверджується і п.4 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», за яким дивіденди - частина чистого прибутку, розподілена між учасниками (власниками) відповідно до частки їх участі у власному капіталі підприємства. За таких умов, визначена на підставі вартості чистих активів на одну акцію компенсація за продані акції вже включає суми нерозподіленого прибутку (дивідендів) Товариства (входять до суми чистих активів / власного капіталу). Так як відсутні підстави для стягнення з відповідачів сум дивідендів, відповідно відсутні підстави для застосування відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до правил встановлених ст. 625 ЦК України. У цій справі Позивачі одночасно заявляють вимоги про стягнення інфляційних втрат з трьома процентами річними та процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованими на суму компенсації. Вказані вимоги згідно послідовної практики ВП ВС не можуть заявлятися одночасно. Більше того, проценти за користування чужими грошовими коштами згідно ст.1048 ЦК України не можуть нараховуватися в спірних правовідносинах, які належать до охоронних (тоді як положення ст.1048 ЦК України застосовуються лише до регуляторних правовідносин). Зазначає, що Товариством надано, а Акціонерами не спростовані докази перерахування заявником публічної безвідкличної вимоги на рахунок умовного зберігання (ескроу) коштів в рахунок ціни обов`язкового продажу акцій. Таким чином, зобов`язання з обов`язкового продажу акцій Акціонерів припинене належним виконанням. Вказане в свою чергу свідчить про наявність підстав для задоволення зустрічного позову. Це в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні первісного позову Акціонерів в частині стягнення компенсації, інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих на суму компенсації, санкції за порушення процедури обов`язкового продажу акцій. Перерахування належних Акціонерам акцій на рахунок в цінних паперах Компанії BARLENCO LTD мало місце у травні 2018 року, Акціонери не мали у власності акції станом на дату ухвалення рішень про виплату дивідендів та виплату дивідендів. Належних та допустимих доказів на спростування таких обставин (виписок з рахунку в цінних паперах) Акціонери не надали. Вказане свідчить про те, що Акціонери не мають право на отримання дивідендів за спірні періоди. У зв`язку з цим підлягають задоволенню вимоги про визнання відсутніми прав на отримання дивідендів. ОСОБА_7 є неналежним відповідачем за первинним позовом.

Також, представник відповідача-2, просить суд відмовити у задоволенні заяви про здійснення розподілу судових витрат в частині стягнення на користь позивачів за первісним позовом з ОСОБА_7 відшкодування витрат на правничу допомогу, та зменшити розмір стягнення судових витрат на користь позивачів за первісним позовом з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. до 7 000 грн., тобто по 1 000 грн. на кожного із позивачів. Вказує, що зміст позовної заяви містить здебільшого цитування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29.08.2024 у справі № 905/830/21, від 15.06.2022 у справі № 905/671/19, від 17.02.2021 у справі 905/1926/18, від 24.11.2020 у справі № 908/137/18, відповідно представник первісних позивачів під час підготовки процесуальних документів не потребував витрачення значного часу для вивчення законодавства, нормативних документів, що регламентують спірні правовідносини, обмежившись обґрунтуванням позовних вимог судовою практикою. Зазначає, що в обґрунтування позовних вимог представник первісних позивачів взагалі не надав жодного належного та допустимого доказу для доведення обставин заниження дійсної ринкової вартості акції емітента та не отримання позивачами справедливої вартості акцій при здійсненні примусового викупу акцій, на які він посилається, що свідчить про невідповідність критеріям неминучості, розумності попередніх судових витрат. Повідомляє, що позивачі не звертались до відповідачів із пропозицією врегулювати конфлікт мирно, а вирішив одразу звернутися до суду, це свідчить, на думку відповідача-2 про небажання позивачів мирно врегулювати спір, а тому свідчить про відсутність необхідності стягнення з відповідачів судових витрат як засобу дисциплінування учасників спору. Згідно відомостей сайту work.ua в середньому адвокат в Україні заробляє 32 500 грн, при 40-годинному робочому тижні, середня кількість робочих годин у місяці в 2025 році становить 167,33 години. Звертає увагу на те, що представником первісних позивачів визначено вартість розміру однієї години роботи у розмірі 3000 грн., що є явно завищеним. Просимо суд врахувати практику стягнення судових витрат на професійну допомогу судів різних регіонів при розгляді аналогічних спорів. Наголошує, що відповідач-1 за первинним позовом ОСОБА_7 як кінцевий бенефіціарний власник не є стороною спірних правочинів. Зазначає, що станом на період існування спірних правовідносин та станом на дату звернення з первісним позовом органи управління ПрАТ «ММК ім. Ілліча» продовжують здійснювати управління Товариством. За таких підстав, відсутня залученість кінцевого бенефіціарного власника до вирішення питань управління Товариством, в тому числі щодо обов`язкового продажу акцій Товариства. У зв`язку з викладеним, відповідач-1 за первинним позовом не може бути учасником спору як за первісним, так і за зустрічним позовом, що свідчить про відсутність підстав для заявлення до стягнення судових витрат з відповідача-1. У випадку, якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника первісних позивачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, просимо суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які заявлені до стягнення з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. з врахуванням критерію реальності, необхідності понесення адвокатських витрат та відповідно до реальних обсягів виконаних робіт, обмежившись стягненням суми у розмірі 7 000 грн.

29.01.2026 представник Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» заперечив проти задоволення позовних вимог позивачів за первісним позовом, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У поясненнях зазначено, що Товариством та учасниками обов`язкового продажу акцій дотримано вимоги 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції на дату продажу). Обов`язковий продаж належних позивачам акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» сам по собі не порушує прав та інтересів позивачів на мирне володіння майном. ПрАТ «ММК ім. Ілліча» наголошує, що посилання позивачів на Меморандум про пропозицію від 19.04.2018 не може бути прийнято до уваги, оскільки зазначений документ не відповідає вказаним вище вимогам, які встановлені до фінансової звітності, не може вважатись документом, на підставі якого можливо визначити активи, зобов`язання і власний капітал товариства, а відтак не може бути віднесений ані до фінансової звітності, ані до консолідованої фінансової звітності. позивачами не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження визначення ринкової (справедливої) ціни акції на підставі трьох методів. Визначаючи «справедливу» вартість акцій позивачі двічі застосовують санкції на рівні подвійного розміру. ПрАТ «ММК ім. Ілліча» вважає, що відсутні підстави для застосування санкції на рівні подвійного розміру виходячи з приписів закону. ПрАТ «ММК ім. Ілліча» категорично не погоджується з доводами позивачів щодо можливості стягнення компенсації з урахуванням % річних та інфляційних витрат з дати примусового списання акцій. Для сплати суми боргу з урахуванням відсотків річних та інфляційних втрат недостатньо лише факту виникнення грошового зобов`язання. Така норма застосовується лише у разі прострочення виконання грошового зобов`язання. Не вбачається за можливе визначити строки виконання зобов`язання по сплаті справедливої компенсації, які не визначені законом, правочином або рішення суду, що набуло законної сили, що виключає факт порушення таких строків з боку відповідачів. у разі якщо колишній міноритарний акціонер звертається із позовом про стягнення справедливої компенсації за примусово вилучені акції, то такі правовідносини, є засвоїм змістом кондикційними, а не деліктними, і підстави для застосування до таких правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків), відсутні (для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої). Водночас, вважаємо за необхідне зазначити, що у разі якщо колишній міноритарний акціонер звертається із позовом про стягнення збитків (шкоди), оскільки вважає, що саме завдяки неправомірним діям наглядової ради емітента акцій була затверджена занижена(несправедлива) оцінка акцій, то такі правовідносини є деліктними, і у таких спорах позивач повинен довести наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, як необхідної умови для покладення на відповідача цивільно_правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків (шкоди). У справі, що розглядається, емітента залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів. Таким чином, оскільки колишні міноритарні акціонери у цій справі звернулись із позовом про стягнення компенсації за примусово вилучені акції і такі вимоги не заявлені до емітента, то такі правовідносини, є за своїм змістом кондикційними, отже підстави для застосування до таких правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) відсутні. ПрАТ «ММК ім. Ілліча» наголошує, що жодних правових висновків щодо правомірності звернення з вимогами про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами із застосовуванням статей 1048, 1051, 1061 ЦК України Верховний Суд у справі № 905/830/21 не зробив. У спірному випадку розмір процентів за користування грошовими коштами ні умовами публічної безвідкличної вимоги, що має ознаки правочину обов`язкового продажу акцій, ні законом не встановлений, відтак нарахування позивачами процентів за користування чужими грошовими коштами на рівні (з використанням) облікової ставки НБУ на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України (якою врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за договором позики, у главі ЦК України яка регулює правовідносини позики, кредиту, банківського вкладу), є безпідставним. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України (такий висновок підтверджується постановою Верховного Суду України від 10.05.2018 у справі № 910/10156/17). Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. У цій справі належним відповідачем виступає заявник публічної безвідкличної вимоги про обов`язковий продаж акцій Товариства Компанія BARLENCO LTD. Проте, позов пред`явлений до іншої особи, яка не є зобов`язальною особою у відносинах з обов`язкового продажу акцій Товариства та, відповідно, належними відповідачем у справі. Відповідач-2, як кінцевий бенефіціарний власник, не є учасником матеріально-правових відносин з обов`язкового продажу акцій, отже не є зобов`язаною особою та належними відповідачем. Правовою підставою набуття майнових прав акціонера акціонерного товариства (в т.ч. права на одержання дивідендів) є набуття права на відповідну акцію товариства. Підтвердженням володіння акцією є виписка з рахунку в цінних паперах депозитарної установи, в якій відкритий такий рахунок. Як унормовано приписами статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства», дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. Позивачами не заперечується факт списання у них акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» за результатами обов`язкового продажу акцій 12.04.2018. Також ними не заперечується відсутність підстав для повернення акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча». Предметом позову є стягнення компенсації (доплати) за акції, яка (чи володіння якою) не надає права на отримання дивідендів. Таким чином, з огляду на відсутність у позивачів акцій у спірний період (з 01.01.2020 по 31.12.2020), за який виплачені дивіденди, позивачі не мають права на отримання дивідендів. Враховуючи викладене, у позивачів відсутнє право на дивіденди, яке підлягає охороні, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позову. Просить у задоволенні первісного позову відмовити.

29.01.2026 представник Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) підтримує позовні вимоги заявлені у зустрічній позовній заяві, просить суд:

1) Визнати припиненими:

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Пономаренко Володимиру Вікторовичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 17 600 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Сухомлину Василю Васильовичу (РНОКПП НОМЕР_2 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 20 000 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Сімонову Юрію Юрійовичу (РНОКПП НОМЕР_3 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 37 900 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Шевцову Євгену Вікторовичу (РНОКПП НОМЕР_4 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 50 000 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Лісничому Костянтину Миколайовичу (РНОКПП НОМЕР_5 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 59 058 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» () акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості 82 816 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

- зобов`язання з обов`язкового продажу належних Бичнику Володимиру Володимировичу (РНОКПП НОМЕР_6 ) акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за , місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.80, оф. 9) у кількості і 1 270 525 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вих. № 03 від 19.03.2018;

2) Визнати відсутнім:

- право Пономаренко Володимира Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 15 655,02 грн. за 2020 рік;

- право Сухомлина Василя Васильовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 17 789,79 грн. за 2020 рік;

- право Сімонова Юрія Юрійовича (РНОКПП НОМЕР_3 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 27 307,33 грн. за 2020 рік;

- право Шевцова Євгена Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_4 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 44 474,48 грн. за 2020 рік;

- право Лісничого Костянтина Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_5 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 52 531,48 грн. за 2020 рік;

- право АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД АВАНПОСТ» () на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 73 663,97 грн. за 2020 рік;

- право ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (код за ) у розмірі 1 130 118,79 грн. за 2020 рік.

Зустрічний позов мотивований, зокрема таким. У Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. наявне зобов`язання зі сплати коштів за належні відповідачам за зустрічним позовом акції в рамках обов`язкового продажу акцій. Водночас, у разі оскарження міноритарними акціонерами процедури примусового відчуження належних їм акцій суд має встановити: 1) чи проводилась ця процедура відповідно до норм закону; 2) чи здійснювалась вона з легітимною метою, а саме чи відповідали мотиви мажоритарних акціонерів суспільним інтересам у запровадженні цієї процедури; 3) чи є запропонована міноритарним акціонерам вартість викупу акцій справедливою, та відповідно, чи дотриманий критерій пропорційності втручання у права позивачів. Таку ж позицію займає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.11.2020 у справі № 908/137/18. В рамках обов`язкового продажу акцій ринкова вартість акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» визначена суб`єктом оціночної діяльності та підтверджена рішенням Наглядової ради Товариства 14.03.2018 у розмірі 0,08 грн за одну просту іменну акцію. Ціна продажу акцій затверджена у розмірі 0,08 грн за одну акцію, що відповідає найвищій ціні придбання акцій заявником публічної безвідкличної вимоги. Ціна обов`язкового продажу акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» є вищою за ринкову вартість. Так, ТОВ «Оціночний стандарт» 19.10.2018 здійснено доопрацювання звіту про оцінку ринкової вартості 1-єї акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча». За результатами доопрацювання звіту ринкову вартість акцій Товариства була визначена на рівні 0,0583 грн. за 1 просту іменну акцію ПрАТ «ММК ім. Ілліча» станом на 02.03.2018, що є нижчим, ніж вартість, за якою акції були викуплені у Відповідачів, що підтверджує відсутність порушення їх прав. Рецензією Фонду держмайна України від 19.10.2018 було визначено, що наявні у звіті про оцінку незначні недоліки не вплинули на достовірність оцінки. Таким чином, ціна обов`язкового продажу акцій (0,08 грн. за акцію) перевищує ринкову вартість акцій (0,0583 грн.), визначену суб`єктом оціночної діяльності. Обов`язковому продажу підлягали 83 808 453 акцій Товариства, а тому загальна вартість придбання становить 6 704 676,24 грн. Вказана сума перерахована на рахунок умовного зберігання (ескроу) 10.04.2018. Вказане свідчить, що в рамках обов`язкового продажу акцій сплачена повна вартість акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча», яка перевищує ринкову вартість акцій Товариства. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). За змістом абз.2 ч.13 ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» перерахування всього обсягу грошових сум у порядку, встановленому частиною дев`ятою цієї статті, є належним виконанням заявником вимоги зобов`язання щодо оплати акцій, що придбаваються. Отже, зобов`язання з оплати вартості належних відповідачам акцій, яке існує в тому числі у ПрАТ «ММК ім. Ілліча», припинене шляхом повного та належного виконання перерахування повної суми коштів на рахунок умовного зберігання (ескроу) та зняття відповідачами коштів з рахунку умовного зберігання (ескроу). Відповідачі у цій справі не заперечують факт отримання ними з рахунку умовного зберігання (ескроу) виплати за належні їм акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча», які були продані в процедурі обов`язкового продажу акцій. При цьому, позов про стягнення «доплат» пред`явлений Відповідачами зі спливом 7 років після відкриття рахунку умовного зберігання (ескроу) та перерахування коштів. Такі дії відповідачів (звернення до суду після отримання коштів у визначеній сумі) є суперечливими та суперечать їх попередній поведінці (зняття коштів з рахунку умовного зберігання ескроу). У цій справі відповідачі не висловлювали протест (заперечення) при отриманні коштів з рахунку умовного зберігання (ескроу) та протягом семи років після отримання коштів. Також відповідачі не висловлювали протест та не вимагали повернення отриманих ними коштів протягом трьох років з дня винесення судових рішень, які на думку відповідачів свідчать про невідповідність розміру отриманих ними виплат справедливій ціні продажу акцій. Це в свою чергу свідчить, що відповідачі надали «мовчазну згоду» із запропонованою їм ціною обов`язкового продажу акцій в розмірі 0,08грн. Це в свою чергу свідчить про втрату ними права ініціювати перегляд ціни обов`язкового продажу акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в судовому порядку. Вказане свідчить про припинення спірних зобов`язань та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. За обставинами цієї справи відповідачі не погоджуються зі змістом правочинів з обов`язкового продажу належних їм акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на користь Компанії BARLENCO LTD. Зокрема, відповідачі не погоджуються із фактом повного та належного виконання зобов`язання з обов`язкового продажу належних акцій в частині виплати ціни обов`язкового продажу акцій, зазначають про наявність у них додаткових прав на додаткові компенсації (доплату), штрафи. Відповідачі зазначають, що мають право на отримання дивідендів, призначених до сплати акціонерам ПрАТ «ММК ім. Ілліча» після квітня 2018 року. При цьому, згідно з ч.4 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради, передбаченим першим реченням цієї частини, але не раніше ніж через 10 робочих днів після дня прийняття такого рішення наглядовою радою. Отже, право на виплату дивідендів виникає у акціонера тільки у разі перебування його у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів. Як вбачається з матеріалів справи належні відповідачам акції були відчужені (списані) 12.04.2018, тобто до дати складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів. Визначення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів та визначення строку їх виплати відбулося вже після відчуження акцій відповідачів. При цьому, правочин, на підставі якого відбувся продаж належних відповідачам акцій, є чинним, не оскаржується та не скасований у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, відповідачі не мали та не мають права на отримання дивідендів, а тому невиплата їм дивідендів не являє собою порушення прав та інтересів. Відповідачі отримали виплати згідно ціни обов`язкового продажу акцій. При цьому, за змістом Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», власний капітал - різниця між активами і зобов`язаннями підприємства. Таким чином, власний капітал підприємства дорівнює вартості чистих активів. Ціна обов`язкового продажу акцій вже включає в себе суми нерозподіленого прибутку (дивідендів) Товариства. Це свідчить про те, що відповідачі зазначають про наявність в них права на отримання сум, які вже були отримані (входили до сплаченої ціни обов`язкового продажу акцій). В такому разі мова йде про подвійну сплату однієї і тієї ж суми. За таких підстав, дивіденди вже сплачені Відповідачам. Вказане свідчить про реалізацію прав Відповідачів, а отже і відсутність таких прав, які можливо захистити в судовому порядку.

29.01.2026 представник відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 заперечує проти задоволення зустрічного позову.

Зазначає, що в своїй зустрічній позовній заяві відповідач-2, посилаючись на норми глав 47, 48, 50, 51 Цивільного кодексу України, вважає, що оскільки за змістом абз. 2 ч.13 ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» перерахування всього обсягу грошових сум (компенсацій за належні міноритарним акціонерам пакети акцій Емітента виходячи із начебто правомірно визначеної ринкової вартості акцій) у порядку, встановленому ч. 9 цієї статті, є належним виконанням заявником вимоги зобов`язання щодо оплати акцій, що придбаваються, то зобов`язання відповідачів перед позивачами є припиненим. Натомість в цьому спорі первісні позивачі доводять, що в зв`язку з неправильно визначеною ринковою вартістю акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з метою примусового викупу акцій Емітента, Заявник Вимоги, який діяв з іншими особами як єдина економічна група, не в повному обсязі перерахував грошові кошти на ескроу рахунки та міноритарні акціонери отримали компенсації не в повному обсязі. Таким чином, не можуть бути визнані припиненими зобов`язання в процедурі сквіз-ауту на ПрАТ «ММК ім. Ілліча». У відповідності до ч. 3 ст. 16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч. ч. 2-5 ст.13 цього Кодексу. Також, ч. 6 ст. 13 ЦК України передбачено, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч. 2 - 5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Таким чином, відповідач-2 не є жертвою у спірних правовідносинах, в наявності всі ознаки порушення прав власності інших осіб, що свідчить про недоброчесність всієї економічної групи, до складу якої входить і відповідач-2. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України). Стаття 529 ЦК України регулює виконання зобов`язання частинами, яка зазначає, що кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Тобто дана стаття надає право кредитору вирішувати на свій власний розсуд як приймати, так і не приймати виконання зобов`язання частинами. Таким чином, оскільки в цій справі спір пов`язаний саме з невиконанням відповідачами як єдиної економічної групи в повному обсязі своїх зобов`язань перед власниками акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» - Позивачам у цій справі щодо компенсації в повному обсязі вартості акцій хоча б на рівні балансової вартості чистих активів, то немає підстав для визнання зобов`язань припиненими. Правові відносини мають властивість трансформуватися, наприклад: речове право подружжя може трансформується в зобов`язальне право, зобов`язання за контрактом може трансформуватись в зобов`язання за рішенням суду, або корпоративні права учасників товариства можуть трансформуватись в зобов`язальні, наприклад в зв`язку із завданням майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі і т.д.. В контексті взаємовідносин, які виникли в зв`язку з неповним відшкодуванням вартості примусово вилучених акцій в процедурі скві-ауту та кваліфікацією Верховним Судом стягнень по суду як відшкодування збитків та/або безпідставно набутого майна, очевидним є те, що дивіденди, які були нараховані на підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 13.09.2021 №10 трансформувались у доходи від безпідставно набутого майна, на які Позивачі мають право у відповідності до ст.1214 ЦК України. Як вже зазначалось спеціальний закон, який вводив в національне законодавство процедуру сквіз-ауту є неякісним, з врахуванням чого та в зв`язку з відсутністю регулюючих норм в спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні положення ЦК України. При цьому потрібно враховувати, що правовідносини обов`язкового продажу акцій мають складну (комплексну) правову природу, які регулюються множинністю норм загального законодавства (ЦК України) у взаємозв`язку із спеціальним законодавством (ст. 65-2 Закону «Про акціонерні товариства», р.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1983-VIII). Процедура обов`язкового продажу акцій в деякій мірі відповідає своїм властивостям договору-купівлі продажу, оскільки одна сторона (продавець) передає майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується сплатити за майно (товар) певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.697 ЦК України, договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару. Навіть якщо б це була конфіскація (хоча конфіскація має бути відбуватись в суспільних інтересах, однак Верховним Судом вже підтверджено, що сквіз-аут відбувався в інтересах кінцевого бенефіціарного власника), то право власності на майно переходить лише при повній та попередній оплаті (ст.41 Конституція України). За правовою природою стягувані кошти у цій справі - це ціна товару (акцій) за правочином їх відчуження в процедурі сквіз-ауту. Підтвердженим є факт, що за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча», Відповідачі не сплатили в повному обсязі ціну товару (постанови Східного апеляційного господарського суду у справі № 905/2203/21, № 905/2204/21). Однак спеціальний закон, яким вводилась процедура сквіз-ауту в національне законодавство, не передбачав правові наслідки для таких ситуацій, в доповнення до того, що мажоритарні акціонери не узгоджували ціну продажу товару (акцій) з продавцями (міноритарними акціонерами), а визначали на свій розсуд. У випадку коли у міноритарних акціонерів без їхньої волі вилучили акції, без повного відшкодування, то ставиться під сумнів перехід права власності на акції. Очевидно, що поки не буде сплачено за акції в повному розмірі, можливо стверджувати, що Відповідачі, як єдина економічна група, продовжують утримувати чужу власність і отримувати з нею доходи. Для законного переходу права власності на акції має бути по крайній мірі розрахунок в повному обсязі, оскільки власники не погоджувались на часткову оплату. При неповному розрахунку за договором купівлі-продажу належним способом захисту права є стягнення недоотриманих коштів, а не розірвання договору і повернення придбаної речі (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 194/342/15-ц від 22.09.2021). Щодо відповідності гр. ОСОБА_7 статусу «належний відповідач» Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у справі № 910/8714/18 повторно розглядав питання хто є належними відповідачами у спорах про стягнення компенсації за примусово продані акції, чи наявні підстави для застосування доктрини «підняття корпоративної завіси» та навів відповідні правові висновки з цього приводу, що підтверджують обґрунтованість позиції первісних позивачів.

29.01.2026 відповідач 1 за первісним позовом ОСОБА_7 та Компанія BARLENCO LTD в судове засідання не з`явились, письмові заперечення чи пояснення не надали.

Суд на підставі ст. 217 ГПК України закінчив з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів ст. 218 ГПК України.

Судові дебати частина судового розгляду, що складаються з промов осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши представників сторін за первісним та зустрічним позовами дослідивши докази, суд згідно ст. 240 ГПК України оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост», ОСОБА_6 , Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), та Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» за первісним та зустрічним позовами, суд

УСТАНОВИВ:

04.06.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» від 23.03.2017 № 1983-VIII, далі - Закон № 1983-VIII, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого встановлено, що протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом особа (особи, які діють спільно), яка станом на дату набрання чинності цим Законом є прямо або опосередковано з урахуванням кількості акцій, що належать їй або її афілійованим особам, вже є власником домінуючого контрольного пакета акцій акціонерного товариства (далі - заявник вимоги), має право застосувати положення ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» виключно в порядку та на умовах, визначених у цьому пункті.

Станом на день набрання чинності Законом №1983-VIII у Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», далі ПрАТ «ММК ім.. Ілліча», був власник домінуючого контрольного пакета акцій Компанія METINVEST MANAGЕMENT B.V., який володів 99,322555% акцій вказаного товариства.

27.02.2018 між Компанією Metinvest B.V. (далі Сторона1), Компанією METINVEST MANAGЕMENT B.V. (далі Сторона 2) та Компанією BARLENCO LTD (далі Сторона 3) укладено договір, у відповідності до якого, враховуючи, що сторони цього договору є афілійованими особами в розумінні п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про акціонерні товариства», Компанія Barlenco LTD уповноважена вимагати від інших акціонерів продажу належних їм акцій Товариства шляхом надсилання до Товариства публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій Товариства та вчиняти всі інші дії відповідно до вимог та в порядку, визначеному ст.652 Закону України «Про акціонерні товариства» та п.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №1983-VIII (т.2 а.с.123-124).

У преамбулі вказаного договору зазначено, що сторони є афілійованими особами в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства», а саме сторона 2 та сторона 3 перебувають під контролем сторони 1 (п. (А)); зазначено, що Сторона 2 володіє 99,32% акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (п. (В)); відображено, що сторони разом мають право власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча», який таким чином перебуває у прямій власності Сторони 2 та опосередкованій власності сторони 1 (п.(С)).

За умовами пунктів 1, 2 цього договору Сторону 3 (Компанію BARLENCO LTD) визначено особою, що уповноважена вимагати від інших акціонерів продажу належних їм акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» шляхом надсилання до ПрАТ «ММК ім. Ілліча» публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» та вчиняти всі інші дії відповідно до вимог та у порядку, визначеному ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» та п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1983-VIII. Сторона 3 вчиняє дії, зазначені у п. 1 цього договору від власного імені та за власні кошти, самостійно несе ризик збитків за неналежне виконання своїх обов`язків.

Компанія BARLENCO LTD реалізувала своє право вимагати обов`язкового продажу акцій в межах дворічного строку з дня набрання чинності Законом України №1983-VIII.

Процедура обов`язкового продажу акцій в ПрАТ «ММК ім. Ілліча» тривала з 01.03.2018 по 12.04.2018 та включала такі етапи:

- 01.03.2018 Компанією BARLENCO LTD направлено до ПрАТ «ММК ім. Ілліча» повідомлення про намір скористатися правом на обов`язковий продаж акцій, яке отримано ПрАТ «ММК ім. Ілліча» 02.03.2018 та реєстровано за № 09/569 (т.2 а.с. 130);

- 02.03.2018 рішенням наглядової ради ПрАТ «ММК ім. Ілліча» обрано суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Оціночний стандарт», надано дозвіл ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на укладання із вказаною особою договору про надання послуг з проведення оцінки ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча», в пакеті менш ніж 25%, з метою реалізації права обов`язкового продажу простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій, та надання рецензії незалежного оцінювача на Звіт «Оцінка ринкової вартості однієї акції простої іменної Товариства» (т.2 а.с. 136);

- 03.03.2018 ПрАТ «ММК ім. Ілліча» опублікувало отримане повідомлення на своєму офіційному веб-сайті;

- 05.03.2018 ТОВ «Оціночний стандарт» складено Звіт, яким визначено ринкову вартість 1 (однієї) простої іменної акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» станом на 02.03.2018 в розмірі 0,0799 грн без ПДВ у складі пакетів загальною кількістю 0,677% від статутного фонду, далі Звіт (т.2 а.с.145-175);

- 07.03.2018 Компанією BARLENCO LTD укладено з ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» договір рахунку умовного зберігання (ескроу) № 31/2017-3 (т.2 а.с. 140-143);

- 12.03.2018 депозитарна установа ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» відкрила рахунок умовного зберігання Компанії BARLENCO LTD (т.2 а.с. 143);

- 12.03.2018 Всеукраїнською громадською організацією «Всеукраїнська спілка експертів оцінювачів» складено рецензію на звіт про оцінку вартості однієї акції у складі пакетів загальною кількістю 0,677% від статутного фонд з метою реалізації права обов`язкового продажу простих іменних акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій) ПрАТ «ММК ім. Ілліча», згідно з висновком якого звіт, що виконаний ТОВ «Оціночний стандарт», в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, які не вплинули на достовірність оцінки (т.2 а.с.176-177);

- 14.03.2018 рішенням наглядової ради ПрАТ «ММК ім. Ілліча», оформленого протоколом № 313, затверджено ринкову вартість 1 (однієї) простої іменної акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в розмірі 0,08 грн згідно зі звітом ТОВ «Оціночний стандарт» станом на 02.03.2018 в складі пакетів загальною кількістю 0,677% від статутного фонду (т.2 а.с. 136);

- 19.03.2018 ПрАТ «ММК ім. Ілліча» отримано від Компанії BARLENCO LTD публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій, у якій зокрема, зазначено, що заявник вимоги прямо не володіє акціями ПрАТ «ММК ім. Ілліча», опосередковане володіння разом з афілійованими особами складає 12 287 452 297 шт. (99,322555%) (т.2 а.с. 137-139);

- 20.03.2018 ПрАТ «ММК ім. Ілліча» направлено Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, далі - НКЦПФР та Центрального депозитарію цінних паперів, далі ЦДЦП, копію Публічної безвідкличної вимоги разом із засвідченою копією договору рахунку умовного зберігання (ескроу);

- 23.03.2018 ПрАТ «ММК ім. Ілліча» отримало від Національного депозитарію України перелік акціонерів товариства;

- ПрАТ «ММК ім. Ілліча» організовано розсилку копій публічної безвідкличної вимоги на адреси акціонерів;

- 04.04.2018 розсилку акціонерам ПрАТ «ММК ім. Ілліча» копій публічної безвідкличної вимоги завершено, про що повідомлено Компанію BARLENCO LTD листом;

- у квітні 2018 року Компанія Barlenco LTD перерахувала кошти за усі акції, що підлягають придбанню, на рахунок ескроу в Публічному акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк»;

- 12.04.2018 Національний депозитарій зарахував акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в кількості 83 808 453 штук на рахунок Компанії Barlenco LTD в цінних паперах, що підтверджується випискою з рахунку у цінних паперах (т.2 а.с. 144).

Серед осіб, у яких викуплені акції, були позивачі (в тому числі як правнонаступники), у яких в обов`язковому порядку викуплена кількість акцій, що їм належала.

Так, згідно із Виписками про стан рахунку в цінних паперах перед застосуванням сквіз-ауту:

1) ОСОБА_1 (як правонаступник ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 )) володів простими іменними акціями Емітента в кількості 17 600 шт.;

2) ОСОБА_2 володів простими іменними акціями Емітента в кількості 20 000шт.;

3) ОСОБА_3 (як правонаступник ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_17 )) володів простими іменними акціями Емітента в кількості 50 700 шт.;

4) ОСОБА_4 (як правонаступник ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 ) володів простими іменними акціями Емітента в кількості 50 000 шт.;

5) ОСОБА_5 володів простими іменними акціями Емітента в кількості 59 058 шт.;

6) Акціонерне товариство «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» володів простими іменними акціями Емітента в кількості 82 816 шт.;

7) ОСОБА_6 (як правонаступник ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_13 ), ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_14 ), ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_15 ), ТОВ «ТАСК-БРОКЕР» (), ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_18 ), ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_19 )) володів простими іменними акціями Емітента в загальній кількості 2 343 375 шт.

Правонаступництво ОСОБА_1 щодо прав акціонера ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 ) підтверджується договором про відступлення прав вимоги від 11.06.2025, відповідно до умов п.1.2. та п.1.3. якого, ОСОБА_8 (Сторона-1) передає, а ОСОБА_1 (Сторона-2) приймає на себе усі права та обов`язки, що належать ОСОБА_8 як колишньому власнику простих іменних акцій ПрАТ «ММК ім.Ілліча» у кількості 17 600 штук. За цим Договором ОСОБА_1 набуває права: а) звертатися до суду або до інших компетентних органів в якості позивача/скаржника, укладати мирову угоду, звертатися до виконавчих органів з метою виконання рішень судів щодо стягнення компенсаційних сум (доплати до справедливої ціни, дивідендів, тощо) за належні Стороні-1 примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» відповідно до заявленої Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій вказаного емітенту; б) вимагати від відповідних боржників належного виконання зобов`язань у вигляді оплати компенсаційних сум (доплати до справедливої ціни, дивідендів, тощо) за належні Стороні-1 примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» (т.1 а.с. 55-57).

Правонаступництво ОСОБА_3 щодо прав акціонерів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 підтверджується такими договорами.

07.07.2025 між колишнім власником простих іменних акцій ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в кількості 9 200 шт. ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) було укладено Договір про відступлення прав вимоги.

Відповідно до умов п.1.2. та п.1.3. цього Договору, ОСОБА_9 (Сторона-1) передає, а ОСОБА_3 (Сторона-2) приймає на себе усі права та обов`язки, що належать Стороні-1 як колишньому власнику простих іменних акцій ПрАТ «ММК ім.Ілліча». За цим Договором Сторона-2 набуває права: а) звертатися до суду або до інших компетентних органів в якості позивача/скаржника, укладати мирову угоду, звертатися до виконавчих органів з метою виконання рішень судів щодо стягнення компенсаційних сум (доплати до справедливої ціни, дивідендів, тощо) за належні Стороні-1 примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» відповідно до заявленої Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій вказаного емітенту; б) вимагати від відповідних боржників належного виконання зобов`язань у вигляді оплати компенсаційних сум (доплати до справедливої ціни, дивідендів, тощо) за належні Стороні-1 примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» (т. 1 а.с. 58-60).

Аналогічний Договори відступлення права вимоги було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на 21 500 шт. акцій 04.08.2025, та між ОСОБА_3 та ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_17 ) на 20 000 шт. акцій 27.08.2025 (т. 1 а.с. 61-63, т. 5 а.с. 53-54).

Правонаступництво ОСОБА_4 щодо прав акціонера ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 ) підтверджується договором про відступлення прав вимоги від 30.05.2025. Відповідно до умов п.1.1. та п.1.3. цього Договору, ОСОБА_11 (Сторона-1) передає, а ОСОБА_4 (Сторона-2) приймає на себе усі права та обов`язки, що належать Стороні-1 як колишньому власнику простих іменних акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» у кількості 50 000 штук. Також, за цим Договором Сторона-2 набуває права: а) звертатися до суду або до інших компетентних органів в якості позивача/скаржника, укладати мирову угоду, звертатися до виконавчих органів з метою виконання рішень судів щодо стягнення компенсаційних сум (доплати до справедливої ціни, дивідендів, тощо) за належні Стороні-1 примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» відповідно до заявленої Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій вказаного емітенту; б) вимагати від відповідних боржників належного виконання зобов`язань у вигляді оплати компенсаційних сум (доплати до справедливої ціни, дивідендів, тощо) за належні Стороні-1 примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» (т. 1 а.с. 64-66).

Правонаступництво ОСОБА_6 щодо прав акціонерів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ТОВ «ТАСК-БРОКЕР», ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтверджується такими договорами.

12.12.2018 між колишнім власником простих іменних акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_14 ) та ОСОБА_6 було укладено Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до п. 2.1 якого ОСОБА_13 (Первинний кредитор) відступає, а ОСОБА_6 (Новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за усіма невиконаними (неоплаченими) Боржниками (Компанія BARLENCO LTD та ПрАТ «ММК ім. Ілліча») грошовими зобов`язаннями в межах заборгованості, визначеної цим Договором, строк платежу за яким настане в майбутньому, зокрема право вимоги основного боргу (заборгованості), що виник на підставі та у зв`язку з направленням Компанією BARLENCO LTD публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників ПрАТ «ММК ім. Ілліча», від 19.03.2018 щодо примусового викупу 350020 простих іменних акцій Емітента, що належать на праві власності Первісному кредитору.

Також п. 2.3 Договору сторони узгодили, що право вимоги до Боржників переходить до Нового кредитора в день підписання Сторонами цього договору. Разом з Правом вимоги до нового кредитора переходять інші пов`язані з ним права в обсязі та на умовах, що існували. Новий кредитор має право розпоряджатись Правом вимоги на свій власний розсуд (т. 1 а.с. 69-70).

03.10.2023 між колишнім власником простих іменних акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_13 ) та ОСОБА_6 було укладено Договір відступлення прав вимоги № 1/10/23.

Відповідно до умов п.2.1. та п.2.2. цього Договору, ОСОБА_12 (Первісний кредитор) відступає Бичнику В.В. (Новому кредитору) Право вимоги до Боржників (ПрАТ «ММК ім.Ілліча» та Компанія BARLENCO LTD), що належить Первісному кредитору (в кількості 543 000 шт. акцій) та обумовлено цим Договором, а Новий кредитор набуває право вимоги та зобов`язується сплатити Первісному кредитору грошові кошти у розмірі Ціни уступки (Ціни договору) за відступлене Право вимоги на умовах цього Договору. Новий кредитор після переходу до нього Права вимоги стає кредитором Боржників, в частині сум Заборгованості (усі невиконані (неоплачені) Боржниками грошові зобов`язання перед Первісним кредитором визначені цим Договором, зокрема право вимоги основного боргу (заборгованості), що виник на підставі та у зв`язку з направленням Компанією BARLENCO LTD публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників ПрАТ «ММК ім.Ілліча», від 19.03.2018, та є різницею між вартістю акцій Емістента з урахуванням вартості її чистих активів та вартістю вказаних акцій, визначеною суб`єктом оціночної діяльності та затвердженою Наглядовою радою Емітента на 543 000 простих іменних акцій Емітента, в тому числі сума основного боргу, що може бути заявлена Первісним кредитором до стягнення з Боржника (Боржників) та всі подальші права вимоги на нарахування штрафних санкцій, інфляційне збільшення боргу, три відсотки річних та пені на вищевказані акції) обумовлених цим Договором, та одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржників належного виконання ними зобов`язань в межах переданого (відступленого) Права вимоги (т. 1 а.с. 74-76).

Аналогічні Договори відступлення права вимоги було укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_15 ) на 306 714 акцій 16.05.2025, ТОВ «ТАСК-БРОКЕР» () на 70 841 акцій 17.03.2025, ОСОБА_17 (ЄДРПОУ НОМЕР_18 ) на 850 000 акцій 25.08.2025 та ОСОБА_18 (ЄДРПОУ НОМЕР_19 ) на 222 800 акцій 25.08.2025 (т. 1 а.с. 71-73, 77-80, т. 5 а.с. 55-59).

Розглянувши матеріали справи, враховуючи фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

За змістом частини четвертої та частини п`ятої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Статтею 321 Цивільного кодексу України, далі ЦК України, визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Отже, норми Конституції України, Конвенції та ЦК України визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення особи своєї власності. При цьому зазначені норми припускають можливість винятку з цього загального правила за умови, коли позбавлення права власності передбачено законом, здійснюється в інтересах суспільства (з мотивів суспільної необхідності) та є пропорційним (зокрема передбачає компенсацію, відшкодування вартості майна).

14 червня 1994 року було укладено Угоду про партнерство і співробітництво між Україною і Європейськими співтовариствами та їх державами-членами. Ця Угода передбачала процес зближення існуючого та майбутнього законодавства України із законодавством співтовариства. Україна зобов`язалася вживати заходи для забезпечення того, щоб її законодавство поступово було приведено у відповідність із законодавством співтовариства.

21 березня 2014 року підписано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Угода). Ця Угода була ратифікована Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII і є невід`ємною частиною українського законодавства. Відповідно до статті 480 Угоди додатки і протоколи до цієї Угоди є її невід`ємною частиною.

Додатком XXXIV до Глави 13 «Законодавство про заснування та діяльність компаній, корпоративне управління, бухгалтерський облік та аудит» Розділу V «Економічне і галузеве співробітництво» Угоди передбачено, що Україна зобов`язується поступово наблизити своє законодавство до законодавства Європейського Союзу про заснування та діяльність компаній, корпоративне управління, бухгалтерський облік та аудит у встановлені додатком терміни. У цьому додатку наведено й Директиву про поглинання. Згідно з графіком, зазначеним у додатку, положення цієї Директиви повинні бути впроваджені протягом 4 років з дати набрання чинності цією Угодою.

Згідно з абз. 3 ст. 249 Договору про заснування Європейської Спільноти, Директива є обов`язковою для кожної держави-члена, якій її адресовано, щодо результатів, що їх треба досягти, однак залишає національній владі цілковиту свободу вибирати форму та засоби досягнення цих результатів.

Директива покладає на держави-члени обов`язок видавати правові акти для досягнення результату, зазначеного в директиві (імплементувати директиву у внутрішнє законодавство). Таким чином директиви не є актами, які безпосередньо регулюють відповідні відносини у державах-членах, таке регулювання запроваджується внаслідок імплементації директив у внутрішні правопорядки.

Директива про поглинання регулює відносини за участю акціонерних товариств, усі або частина акцій яких знаходяться в обігу на регульованому ринку. Оскільки ця Директива встановлює лише мінімальні стандарти в цій сфері, то держави можуть поширити її дію і на інші товариства.

Згідно з частиною другою статті 15 Директиви про поглинання держави-члени повинні забезпечити, щоб оферент був спроможний вимагати від усіх власників решти цінних паперів продати йому/їй ці папери за справедливою ціною. Держави-члени можуть запровадити таке право у наступних ситуаціях: (а) у разі, якщо оферент володіє акціями, що складають не менше, ніж 90 % капіталу, що дає право голосу та 90 % голосів у компанії-адресата оферти, або (b) у разі, якщо, після прийняття пропозиції, оферент придбав або остаточно зобов`язався придбати цінні папери, що представляють не менше 90 % капіталу адресата оферти, що забезпечує право голосу та 90 % голосів, що були предметом оферти. У випадку, передбаченому пунктом (а), держави-члени можуть встановити вищий поріг, котрий, однак, не може бути вищим, ніж 95 % капіталу, що дає право голосу.

Виконуючи міжнародні зобов`язання України за Угодою, Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» № 1983-VIII від 23.03.2017, яким доповнено Закон України «Про акціонерні товариства» зокрема статтею 65-2.

Вказаним законодавчим актом доповнено Закон України «Про акціонерні товариства» статтею 65-2, яка серед іншого встановлює порядок обов`язкового продажу акцій на вимогу особи, яка стала власником 95 і більше відсотків акцій товариства.

Пунктами 2, 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1983-VIII передбачено порядок обов`язкового продажу акцій на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій на дату набуття чинності вказаним Законом. Таким чином, законодавцем встановлено дві окремі процедури реалізації права на обов`язковий продаж акцій для особи, яка вже є власником домінуючого контрольного пакета акцій на дату набрання чинності Законом України №1983-VIII та особи, яка стала власником домінуючого контрольного пакета акцій після набрання чинності Законом України №1983-VIII. Стосовно особи, яка вже є власником домінуючого контрольного пакета акцій на дату набуття чинності вказаним Законом, то відповідно до п.2 р.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1983-VIII:

- Протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом особа (особи, які діють спільно), яка станом на дату набрання чинності цим Законом є прямо або опосередковано з урахуванням кількості акцій, що належать їй або її афілійованим особам, вже є власником домінуючого контрольного пакета акцій акціонерного товариства (далі - заявник вимоги), має право застосувати положення ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» виключно в порядку та на умовах, визначених у цьому пункті.

- Для реалізації прав, передбачених ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», заявник вимоги зобов`язаний у строки, передбачені цим пунктом, подати товариству повідомлення про намір скористатися правами, передбаченими статтею ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» (надалі - повідомлення), і публічну безвідкличну вимогу відповідно до положень статті ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства». Заявник вимоги втрачає право скористатися положеннями ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» у разі пропуску ним передбачених цим пунктом строків направлення і публікації повідомлення і публічної безвідкличної вимоги. Вимоги до повідомлення, передбаченого цим пунктом, встановлюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

- Товариство зобов`язано опублікувати повідомлення на своєму веб-сайті та у загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку протягом наступного робочого дня з дня його отримання.

- Товариство не пізніш як за 25 робочих днів з дня отримання повідомлення має затвердити ціну обов`язкового продажу акцій та повідомити її заявнику вимоги.

- Для цілей цього пункту ціною обов`язкового продажу акцій є:

щодо акцій товариств, акції яких включено до біржового реєстру - середній біржовий курс таких акцій на відповідній фондовій біржі, розрахований такою фондовою біржею за останні три місяці їх обігу, що передують дню отримання товариством передбаченого цим пунктом повідомлення;

щодо акцій інших товариств - ринкова вартість акцій, визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність станом на дату отримання товариством передбаченого цим пунктом повідомлення.

- Заявник вимоги протягом 10 робочих днів з дня отримання від товариства повідомлення про затверджену ціну обов`язкового продажу акцій надсилає товариству публічну безвідкличну вимогу відповідно до положень ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства .

Таким чином, у процедурі примусового викупу акцій (сквіз-аут) власник домінуючого контрольного пакета вимагає від міноритарних акціонерів продати йому акції шляхом виставлення та надсилання товариству публічної безвідкличної вимоги. При цьому має бути визначена ціна обов`язкового продажу акцій, яка зазначається у публічній безвідкличній вимозі як ціна придбання акцій, тобто ціна, за якою власник домінуючого контрольного пакета акцій примусово вимагає від міноритарних акціонерів продати йому пакет акцій.

Положення ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» неконституційними не визнавались, однак Верховний Суд констатував, що спеціальний закон (Закон № 1983-VIII) є неякісним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №908/137/18, постанова Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19, постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 29.08.2024 у справі № 905/830/21).

Так, справа № 908/137/18 є першою, в якій Велика Палата Верховного Суду досліджувала спеціальний закон, яким імплементовані процедури сквіз-аут та селл-аут у національне законодавство. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 908/137/18 були надані універсальні правові висновки по основним питанням стосовно вітчизняних процедур сквіз-аут, а саме, щодо: неякісності спеціального закону; відсутності у спеціальному законі конкретних способів захисту для міноритарних акціонерів; переліку належних та ефективних способів захисту у подібних спорах; зазначено напрямки дослідження правомірності проведеної процедури сквіз-аут на будь-якому акціонерному товаристві, що збігались з трискладовим тестом Європейського суду з прав людини у спорах щодо порушення прав власності; визначено міноритарного акціонера слабкою стороною, яка потребує ефективного захисту в умовах неякісності спеціального закону, відсутності адміністративного контролю за правомірністю проведених процедур сквіз-аут, відсутності гарантій для міноритарного акціонера від зловживань мажоритарного акціонера, який замовляв залежним йому членам Наглядової ради акціонерного товариства встановлення ринкової вартості акцій при примусовому викупі за принципом «скільки не шкода», не враховуючи, що ціна викупу не може бути нижчою щонайменше балансової вартості чистих активів акціонерного товариства, поділеної на кількість акцій; були відокремлені поняття «ринкова вартість» і «справедлива ціна»; визначено про неможливість орієнтуватися на біржові ціни акцій в умовах відсутності повноцінного фондового ринку в нашій країні; - встановлено, що «справедлива ціна» може бути навіть вищою за «ринкову вартість», оскільки без волі власника у нього вилучають його власність; тощо.

У процедурі примусового викупу акцій (сквіз-ауту) має бути визначена ціна обов`язкового продажу акцій, яка зазначається у публічній безвідкличній вимозі, як ціна придбання акцій, тобто ціна, за якою власник домінуючого контрольного пакета акцій примусово вимагає від міноритарних акціонерів продажу йому пакета акцій.

Водночас, відповідно до положень ч. 4 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», за загальним правилом, заявник вимоги може подати до товариства публічну безвідкличну вимогу тільки після виконання нею дій, передбачених статтею 65 або 65-1 цього Закону, які регулюють придбання акцій, відповідно, приватного акціонерного товариства за наслідками придбання контрольного пакета акцій та публічного акціонерного товариства за наслідками придбання контрольного пакета акцій або значного контрольного пакета акцій.

Однак положення ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства» не поширюються на особу (осіб, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, що належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій товариства, у разі, зокрема, якщо така особа на дату, передбачену частиною першою цієї статті, вже є власником контрольного пакета акцій з урахуванням кількості акцій, що належать їй та/або її афілійованим особам (ч. 9 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства»). У частині 1 зазначеної статті йдеться про дату укладення особою (особами, що діють спільно) договору, за наслідками виконання якого вона з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стане (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства.

Частиною 9 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що заявник вимоги сплачує ціну акцій акціонерам шляхом перерахування грошових сум банківській установі, в якій заявником вимоги відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу), бенефіціарами якого є акціонери, у яких придбаваються акції (їхні спадкоємці або правонаступники, або інші особи, які відповідно до законодавства мають право на отримання коштів).

Перерахування всього обсягу грошових сум у порядку, встановленому частиною дев`ятою цієї статті, є належним виконанням заявником вимоги зобов`язання щодо оплати акцій, що придбаваються (ч. 13 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства»). Центральний депозитарій цінних паперів протягом трьох робочих днів з дня отримання від товариства інформації про перерахування в повному обсязі грошових сум за акції, що придбаваються заявником вимоги, в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему, здійснює зняття обмеження, встановленого відповідно до частини десятої цієї статті, та забезпечує переведення депозитарними установами прав на відповідні акції з рахунків їхніх власників на рахунок заявника вимоги (ч. 14 ст. 65-2 цього Закону).

Тобто процедура примусового викупу акцій відповідно до ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» є таким правочином, в якому особа, що володіє домінуючим контрольним пакетом акцій, може впливати на спосіб визначення ціни акцій та набуває право власності на них унаслідок виконання вимог, визначених зазначеною нормою, тоді як міноритарний акціонер втрачає право власності на акції за відсутності свого волевиявлення, без будь-якого впливу на визначення ціни, та за відсутності законодавчого механізму здійснення спеціального контролю з боку суду або Комісії.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 65-3 Закону України «Про акціонерні товариства» кожний акціонер акціонерного товариства - власник простих акцій товариства, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), після розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів або через особу, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку, інформації про набуття особою (особами, що діють спільно) права власності на домінуючий контрольний пакет акцій має право вимагати здійснення обов`язкового придбання належних йому акцій, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), особою (особами, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій. У такому разі особа (особи, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, зобов`язана придбати належні акціонерам акції у порядку, визначеному цією статтею. За загальним правилом ціна обов`язкового придбання акцій визначається відповідно до частин 5-7 ст. 65-2 цього Закону.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону №1983-VIII у разі якщо після набрання чинності цим Законом акціонер, який станом на дату набрання чинності цим Законом разом із акціями, що належать його афілійованим особам, є власником домінуючого пакета акцій, самостійно або через своїх афілійованих осіб здійснюватиме придбання акцій товариства (крім викупу акцій товариством відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства»), інші акціонери такого акціонерного товариства можуть скористатися правами, передбаченими ст. 65-3 Закону України «Про акціонерні товариства».

Згідно із положеннями зазначеного пункту в редакції, чинній на час виникнення спірних у справі правовідносин щодо реалізації процедури спірного примусового викупу акцій, для цілей цього пункту ціною обов`язкового придбання акцій визначається найбільша з таких: 1) ціна, визначена відповідно до пункту 2 цього розділу; 2) найвища ціна акції, за якою власник домінуючого контрольного пакета здійснив придбання акцій після набрання чинності цим Законом.

Порядок визначення ринкової вартості майна акціонерного товариства, у т.ч. цінних паперів (акцій) встановлений у ст.8 Закону України «Про акціонерні товариства» з урахуванням особливостей, передбачених у ст.65-2 цього Закону.

Зокрема, у ст. 8 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою).

Ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається:

1) для емісійних цінних паперів, які не перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність;

2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як середній біржовий курс таких цінних паперів на відповідній фондовій біржі, розрахований такою фондовою біржею за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів.

У разі якщо цінні папери перебувають в обігу на двох і більше фондових біржах та їхній середній біржовий курс за останні три місяці обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, на різних біржах відрізняється, ринкова вартість цінних паперів визначається наглядовою радою (якщо створення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства - виконавчим органом товариства) в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

3) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, у разі якщо неможливо визначити ринкову вартість цінних паперів за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, - як вартість цінних паперів станом на таку дату, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті. Затверджена вартість майна не може відрізнятися більше ніж на 10 відсотків від вартості, визначеної оцінювачем. Якщо затверджена ринкова вартість майна відрізняється від вартості майна, визначеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), повинна мотивувати своє рішення.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна визначають випадки застосування оцінювачами методичних підходів оцінки ринкової вартості майна та випадки і обмеження щодо застосування методичних підходів до визначення неринкових видів вартості майна. При цьому, якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Зокрема, під час проведення оцінки майна та майнових прав (майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна, є обов`язковим для застосування Національний стандарт № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 (надалі - Національний стандарт № 1).

Національний стандарт № 3, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 № 1655 (надалі - Національний стандарт № 3), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки цілісного майнового комплексу суб`єкта господарювання (далі - цілісний майновий комплекс) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку цілісного майнового комплексу.

У Національному стандарті № 3 надається визначення корпоративної долі - це частина (пай, акція) господарського товариства, створеного на основі цілісного майнового комплексу. Отже, оцінка пакету акцій у 100% означає оцінку товариства як єдиного (цілісного) майнового комплексу.

Відповідно до п. 38 Національного стандарту №1 для проведення оцінки цілісного майнового комплексу використовуються такі основні методологічні підходи: майновий (метод вартості чистих активів і метод оцінки вартості ліквідації), порівняльний (метод ринку капіталу та метод ринкових угод), дохідний (дисконтування грошових потоків або дивідендів). Саме застосування трьох різних підходів дозволяє отримати найбільш об`єктивний розрахунок ринкової вартості акцій.

У Методиці комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.01.2016, реєстраційний номер 0.1.18, вказано, що у багатьох випадках балансова вартість акцій вважається самою консервативною оцінкою, і в цьому випадку вона може застосовуватися для оцінювання нижньої межі вартості акцій. Автори методики також зазначають, що в Україні при оцінюванні акцій балансова вартість часто виступає на перший план, що пов`язано з відсутністю об`єктивної інформації для використання інших методів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства; консолідована фінансова звітність - фінансова звітність підприємства, яке здійснює контроль, та підприємств, які ним контролюються, як єдиної економічної одиниці.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку. Фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства. Відповідальність за своєчасне та у повному обсязі подання та оприлюднення фінансової звітності несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 затверджено Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності».

Розділом 1 вказаного положення визначено, що норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються до фінансової звітності і консолідованої фінансової звітності юридичних осіб (далі - підприємства) усіх форм власності (крім банків та бюджетних установ), які зобов`язані подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Терміни, що використовуються в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, мають такі значення: баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал; власний капітал - різниця між активами і зобов`язаннями підприємства.

У розділі 2 Національного положення встановлено, що фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності. Баланс підприємства складається на кінець останнього дня звітного періоду.

Відповідно до частини третьої статті 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємства, що становлять суспільний інтерес (крім великих підприємств, які не є емітентами цінних паперів), публічні акціонерні товариства, суб`єкти природних монополій на загальнодержавному ринку та суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, зобов`язані не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з відповідними аудиторськими звітами, звітом про управління, консолідованим звітом про управління, звітом про платежі на користь держави, консолідованим звітом про платежі на користь держави на своїй веб_сторінці або своєму веб-сайті (у повному обсязі).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» (тут і далі в редакції станом на дату існування спірних правовідносин), аудит фінансової звітності - аудиторська послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам що в свою чергу виключає можливість її використання.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 у справі № 905/2204/21 встановлено наступне:

«Відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) на 31.12.2017 власний капітал (чисті активи) ПрАТ «ММК ім.Ілліча» становив 23 523 163 000,0 грн (т.1 а.с.28).

Крім того, в розділі «Регулярна інформація (XML)» Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України (АРІФРУ) (https://smida.gov.ua/db/emitent/year/xml/showform/116330/179/templ) розрахункова вартість чистих активів третьої особи складає 23523163 тис. грн.

«Опис: Чисті активи за попереднiй та звiтний перiоди розраховуються як рiзниця мiж сумою необоротних активiв, оборотних активiв, витрат майбутнiх перiодiв та сумою довгострокових зобов`язань, поточних зобов`язань, забезпеченням наступних виплат i платежiв, доходiв майбутнiх перiодiв. Розрахунок вартостi чистих активiв здiйснено за Методичними рекомендацiями щодо визначення вартостi чистих активiв акцiонерних товариств, схваленими рiшенням ДКЦПФР вiд 17 листопада 2004 р. № 485 (з урахуванням змiн показникiв фiнансової звiтностi).

Висновок: Вартiсть чистих активiв бiльша за суму статутного капiталу. Вартiсть чистих активiв ПрАТ «ММК ім.Ілліча» вiдповiдає вимогам чинного законодавства (п. 3 ст. 155 Цивiльного кодексу України)».

Виходячи з викладеного вище, суд першої інстанції правомірно визнав за можливе визначити вартість однієї акції на рівні 1,9 грн (23 523 163 000,0 грн : 12 371 260 750 штук акцій) на підставі формули, викладеної у розділі 3.6. «Визначення вартості акцій за балансовим методом» Методики комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції 29.01.2016, реєстраційний номер 0.1.18.

Разом з цим, звіт «ТОВ «Оціночний стандарт», складений з порушеннями вимог законодавства,оскільки в порушення вищенаведених вимог оцінка вартості однієї акції була здійснена не у 100% пакеті акцій, а у складі пакетів загальною кількістю 0,677% від статутного фонду і при цьому була прийнята концепція ринкової вартості, заснованого на використання лише порівняльного підходу, у зв`язку з чим, Звіт що не може бути підставою визначення ринкової вартості акцій ПрАТ «ММК ім.Ілліча».

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що враховуючи висновки, викладені в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 17.02.2021 у справі № 905/1926/18 та від 15.06.2022 у справі № 905/671/19, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 908/137/18, які за змістом ч.2 ст.315, ч.4 ст.236 ГПК мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, при розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій при сквіз-аут має бути застосований майновий метод оцінки (як єдиний або поряд з іншими), що випливає з ч.6 ст.9 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», національних стандартів оцінки майна (Національний стандарт №1 та Національний стандарт №3), при застосовуванні якого справедлива (ринкова) ціна однієї простої акції Товариства має визначатися у складі пакету загальною кількістю 100% від статутного фонду (капіталу) за формулою: «ринкова вартість чистих активів товариства поділена на загальну кількість простих акцій товариства», в той час як згідно зі звітом оцінювача (ТОВ «Оціночний стандарт», оцінка вартості однієї акції була здійснена не у 100% пакеті акцій, а у складі пакетів загальною кількістю 0,677% від статутного фонду і при цьому була прийнята концепція ринкової вартості, заснованого на використання лише порівняльного підходу. Натомість вартість однієї акції, згідно з даними річної фінансової звітності третьої особи станом на 31.12.2017, за майновим методом (методом балансової вартості чистих активів) складає 1,9 грн. і саме така вартість базується на офіційній фінансовій звітності відповідача за 2017 рік становить найменшу справедливу суму компенсації, а затверджена рішенням від 14.03.2018 Наглядової ради третьої особи вартість акцій, визначену ТОВ «Оціночний стандарт», як ринкова - 0,08 грн., є вочевидь несправедливою.

При цьому суд першої інстанції правомірно виходив з того, що у цій справі він визначає не ринкову вартість акцій як таку, а суму справедливої компенсації, у значенні ч. 5 ст. 41 Конституції України, ч.3 ст.321 ЦК, ст.1 Протоколу 1 Конвенції, яку позивач мав би отримати за одну акцію в результаті примусового викупу його акцій відповідно до положень ст.65-2 Закону «Про акціонерні товариства».

Отже, як встановлено судом першої інстанції, ринкова вартість акцій розрахована порівняльним методом, становить 0,0799 грн, позивач надав розрахунок вартості акцій, проведений майновим методом (методом балансової вартості чистих активів) - 1,9 грн.

Разом з цим, суд першої інстанції правомірно відхилив посилання щодо того, що зазначений в Меморандумі про пропозицію від 19.04.2018, що розміщений на сайті Компанії Metinvest B.V. (https://metinvestholding.com/ua/investor/ebonds2023) та який стосується зареєстрованих 23.04.2018 Компанією Єврооблігацій у Нідерландах, зазначивши, що наданий позивачем вибірковий переклад на одному аркуші Меморандуму, на відміну від доданого до позовної заяви балансу станом на 31.12.2017, не відповідає вищенаведеним вимогам законодавства до фінансової звітності, не може вважатись документом на підставі якого можливо визначити активи, зобов`язання і власний капітал третьої особи, а відтак не може бути віднесений ані до фінансової звітності, ані до консолідованої фінансової звітності.».

Отже позивачі мають право на отримання компенсації за одну акцію ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в сумі 1.9 грн.

Відповідно до ч. 4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене первісні позовні вимоги в частині основного боргу з компенсації підлягають задоволенню в межах наведених у позовній заяві сум щодо кожного з позивачів.

За змістом ч. 9 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» заявник вимоги сплачує ціну акцій акціонерам шляхом перерахування грошових сум банківській установі, в якій заявником вимоги відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу), бенефіціарами якого є акціонери, у яких придбаваються акції (їхні спадкоємці або правонаступники, або інші особи, які відповідно до законодавства мають право на отримання коштів). Заявник вимоги відкриває такий рахунок умовного зберігання (ескроу) не пізніше дати надсилання публічної безвідкличної вимоги.

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відносно дати, з якої порушено зобов`язання, суд приходить до висновку, що отримати вказані кошти позивачі мали право, в тому числі, у день списання з їх рахунку акцій товариства (12.04.2018), що є відліком моменту прострочення грошового зобов`язання у спірних правовідносинах, а саме з наступного дня з 13.04.2018.

У постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 03.02.2025 у справі № 910/8714/18 щодо правової природи вимог про стягнення справедливої компенсації за примусово вилучені акції наведено такий висновок:

« 176. Як вже було зазначено, позивач звернувся до покупця акцій, його афілійованої особи та кінцевого бенефіціарного власника із позовом про солідарне стягнення грошових коштів (з урахуванням заяви про зміну предмета позову). При цьому позивач керувався висновком Корпоративної палати, викладеним у постанові від 15.06.2022 у справі № 905/671/19, відповідно до якого належним способом захисту прав міноритарних акціонерів, права та інтереси яких були порушені примусовим викупом акцій за ціною, меншою за їх ринкову вартість, є визнання права на компенсацію, стягнення компенсації за продані акції, стягнення збитків (пункти 112, 202 постанови).

177. На обґрунтування солідарної відповідальності відповідачів суди попередніх інстанцій також послалися на висновки Корпоративної палати, викладені у постанові від 15.06.2022 у справі № 905/671/19.

178. ПрАТ «Азовсталь» у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки Верховного Суду щодо розмежування деліктних та кондикційних правовідносин, помилково застосували до спірних (кондикційних) правовідносин положення ст.1190 ЦК; суди не врахували правові висновки Верховного Суду щодо неможливості існування солідарного обов`язку у кондикційних правовідносинах; суди неправильно застосували норми матеріального права, зокрема, статті 16, 541, 1190, 1212 ЦК, дійшли помилкового висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту.

179. У свою чергу, колегія суддів в ухвалі від 08.10.2024 вказує, що у разі якщо колишній міноритарний акціонер звертається із позовом про стягнення справедливої компенсації за примусово вилучені акції, то такі правовідносини є за своїм змістом кондикційними, а не деліктними, і підстави для застосування до таких правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) відсутні; відповідно до положень ст.1212 ЦК відповідачем у спорі про визначення суми компенсації є саме покупець акцій (заявник вимоги); зазначене підтверджується змінами у Законі «Про акціонерні товариства»; у разі якщо колишній міноритарний акціонер звертається із позовом про стягнення збитків (шкоди), то такі правовідносини є деліктними, і відповідачем у такому спорі є саме емітент акцій.

180. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків.

181. Як вже зазначалося, згідно п.8 ч.2 ст.16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

182. Частинами 1, 2 ст.22 ЦК передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

183. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч.3 ст.22 ЦК).

184. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

185. Згідно з частинами 1, 2 ст.1190 ЦК особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

186. Частиною 1 ст.1212 ЦК передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

187. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 ЦК).

188. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3 ст.1212 ЦК).

189. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст.1213 ЦК).

190. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна (ч.1 ст.1214 ЦК).

191. Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (ст.1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості ним користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна з часу, коли він дізнався або міг дізнатися про володіння майном без достатньої правової підстави (ч.1 ст.1214 ЦК).

192. В ч.3 ст.1212 ЦК міститься перелік вимог, щодо яких кондикційні правовідносини виникають як субсидіарні. Змістовно конструкція зобов`язань з безпідставного збагачення в силу прямої вказівки закону частково перетинається з іншими спеціальними юридичними конструкціями - реституцією, віндикацією, наслідками припинення договорів, деліктними зобов`язаннями.

193. Конструкція ст.1212 ЦК свідчить про те, що застосування норм гл.83 ЦК слугує додатковою мірою захисту права власності в тих випадках, коли правові особливості згаданих інститутів не дають законних підстав вирішити ту чи іншу вимогу власника.

194. Деліктне зобов`язання частково перетинається за змістом з кондикційним зобов`язанням. Делікт завжди передбачає завдання шкоди потерпілому, але збагачення заподіювача шкоди не є кваліфікуючою ознакою деліктного зобов`язання, такого збагачення може не бути. Поряд із цим безпідставне збагачення також завдає шкоди потерпілому, оскільки відбувається за його рахунок. На боці пасивного учасника кондикційного зобов`язання обов`язково має бути факт збагачення.

195. Таким чином, застосування тих чи інших норм залежить від обґрунтування позивачем матеріальних та правових підстав позову.

196. Як було зазначено, у цій справі позивач в заяві про зміну предмета позову, прийнятій судом першої інстанції, вказав, що така зміна обґрунтована, зокрема, наявністю правових позицій Верховного Суду, а саме - керувався висновком Корпоративної палати, викладеним у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19, відповідно до якого, належним способом захисту прав міноритарних акціонерів, права та інтереси яких були порушені примусовим викупом акцій за ціною меншою за їх ринкову вартість, є визнання права на компенсацію, стягнення компенсації за продані акції, стягнення збитків.

197. Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) зазначено, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, встановлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

198. З`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 (провадження №12-15гс19). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом варто керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №761/6144/15-ц (провадження №61-18064св18).

199. Отже, суди мають можливість самостійно застосувати до спірних правовідносин ті норми права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, у цьому випадку - застосувати норми гл.82 ЦК «Відшкодування шкоди» та/або гл.83 ЦК «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави».

200. При цьому Верховний Суд звертає увагу, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, керувався як положеннями ст.1190 ЦК (гл.82 Відшкодування шкоди) так і положеннями статей 1212-1214 ЦК (гл.83 Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави). Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, не навів доводів, за якими він не погодився із висновками суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин як положень ст.1190 ЦК (гл.82 Відшкодування шкоди) так і положень статей 1212-1214 ЦК (гл.83 Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави). Водночас мотивуючи стягнення з відповідачів суми компенсації за акції суди попередніх інстанцій посилалися переважно на ст.1212 ЦК як на правову підставу. Норми ЦК, що регулюють стягнення збитків, суди застосували при обґрунтуванні солідарної відповідальності відповідачів, тобто фактично за аналогією.

201. Отже, Корпоративна палата не вбачає підстав для відступу від висновків, викладених у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19, щодо можливості колишнього акціонера звернутися з позовом про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави за ст.1212 ЦК.

202. У свою чергу, щодо доводів скаржника Корпоративна палата зазначає таке.

203. Скаржник, наводячи зазначені обґрунтування, посилається на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 25.01.2022 у справі №143/591/20, Верховного Суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20, від 09.08.2023 у справі №161/10117/21:

- за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних-приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях; натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої; таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17);

- при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникає часткове зобов`язання, тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці; натомість солідарне (від лат. solidus - цілий, увесь) зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання (постанова Верховного Суду від 05.12.2022 у справі №214/7462/20);

- для кондикційних зобов`язань (гл.83 ЦК) не встановлено випадків виникнення солідарного зобов`язання (постанова Верховного Суду від 09.08.2023 у справі №161/10117/21);

- ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №143/591/20)…

…214. Натомість у справі, що переглядається, наявний особливий зв`язок між відповідачами, які є пов`язаними особами, що входять до групи компаній, які знаходяться під домінуючим контролем фізичної особи. У зв`язку з цією обставиною суди попередніх інстанцій врахували правові висновки Корпоративної палати, викладені у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19, про можливість підняття корпоративної завіси щодо таких осіб при оскарженні ціни викупу акцій у процедурі сквіз-ауту, тобто спеціальні висновки, які стосуються вузького кола правовідносин, релевантних до справи, що переглядається.

215. Відтак правовідносини у жодній із наведених скаржником справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 25.01.2022 у справі №143/591/20, постанови Верховного Суду від 05.12.2022 у справі №214/7462/20, від 09.08.2023 у справі №161/10117/21) не стосуються процедури примусового викупу акцій акціонерного товариства у міноритарного акціонера (сквіз-ауту), і у наведених постановах Верховний Суд не застосував доктрину підняття корпоративної завіси для обґрунтування солідарної відповідальності відповідачів, тому відповідні висновки не можуть вважатися релевантними до справи, що переглядається».

Таким чином, з урахуванням постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 03.02.2025 у справі № 910/8714/18 правова природа вимог про стягнення справедливої компенсації за примусово вилучені акції, в якості кондиційних зобов`язань, а солідарний обов`язок відповідачів в якості аналогії норми Цивільного кодексу України, що регулює стягнення збитків, а також спосіб захисту у цій справі, первісними позивачами визначено правильно.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 01.12.2025 у справі № 906/1674/23:

«Щодо стягнення подвійної ціни

197. АТ «РУДЬ» у касаційній скарзі, зокрема, зазначає, що суд апеляційної інстанції не вказує, які обов`язки, передбачені ст.65-1 Закону «Про акціонерні товариства» не виконали заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним; суд посилається на ту обставину, що ОСОБА_2 став власником домінуючого контрольного пакету акцій (95% і більше) ПАТ «Житомирський маслозавод», хоча положення ст.65-2 Закону «Про акціонерні товариства» не передбачають визначення ціни акцій у подвійному розмірі для власника домінуючого пакету акцій (95% і більше); та обставина, що заявник вимоги ОСОБА_2 на момент проведення процедури сквіз-ауту разом з афілійованими особами (особи, що діють спільно) вже був власником значного контрольного пакету акцій (75% і більше) сторонами не оспорювалась і була встановлена судами першої і апеляційної інстанції.

198. ОСОБА_2 стверджує, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального права щодо подвійної ціни акцій (а саме, ст.65-2 Закону «Про акціонерні товариства» (в редакції на момент проведення процедури сквіз-ауту)); відсутній висновок Верховного Суду щодо обмежень, які встановлені п.1 ч.9 ст.65, п.1 ч.10 ст.65-1 та п.1 ч.11 ст.65-1 Закону «Про акціонерні товариства» щодо можливості застосування ст.65-2 Закону «Про акціонерні товариства» до осіб, які разом з афілійованими особами на момент процедури сквіз-ауту вже володіли контрольним або значним контрольним пакетом акцій відповідного товариства.

199. Позивач, у свою чергу, проти доводів відповідачів заперечує, та зазначає, що Верховний Суд у постанові від 29.08.2024 у справі №905/830/21 (п.219) наголосив, що подвійна ціна застосовується не тільки у випадку, коли виконавці «сквіз-ауту» порушують ст.65-1 Закону «Про акціонерні товариства» щодо заявлення публічної оферти, а також зважаючи і на те, що подвійний розмір вартості акцій товариства має також компенсаційний характер з огляду на встановлені порушення прав позивача та серйозність втручання у право позивача на мирне володіння своїм майном. В цьому випадку таким неправомірним втручанням є вилучення акцій з порушенням процедури визначення справедливої ціни.

200. Верховний Суд відхиляє доводи відповідачів та погоджується із позивачем.

201. У справі № 905/830/21 міноритарний акціонер звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», Компанії «BARLENCO LTD» та PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY МЕТINVEST B.V. (Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ Б.В.») про визнання права на справедливу компенсацію за примусово вилучені акції та встановлення її розміру на рівні подвійного розміру від 54,30 грн із розрахунку на 1 акцію, стягнення солідарно суми компенсації в розмірі 3 946 843,98 грн, суми збитків за неотримані дивіденди в 2017 році на загальну суму 562 909,12 грн та відсотків за користування чужими грошовими коштами на загальну суму 895 232,47 грн.

202. Компанія «BARLENCO LTD» (0,28196%), яка разом з Компанією «МЕТINVEST B.V.» (94,60034%) та Приватним акціонерним товариством «Фірма верхнього одягу «Фея» (0,11842%) володіла домінуючим контрольним пакетом акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», примусово викупила акції цього товариства у міноритарного акціонера - позивача. Викуп відбувся відповідно до положень ст.65-2 Закону «Про акціонерні товариства» (процедура сквіз-ауту).

203. Перед Верховним Судом у справі № 905/830/21 постало, зокрема, питання чи підлягає застосуванню санкція у вигляді стягнення подвійної справедливої ціни на підставі п.27 Директиви ЄС щодо пропозицій про поглинання від 21.04.2004 № 2004/25/ЄС.

204. Верховний Суд у постанові від 29.08.2024 у справі № 905/830/21 виклав такий висновок:

« 224. Стаття 65 Закону «Про акціонерні товариства» регулює придбання акцій приватного акціонерного товариства за наслідками придбання контрольного пакета акцій, ст.65-1 - придбання акцій публічного акціонерного товариства за наслідками придбання контрольного пакета акцій або значного контрольного пакета акцій, а ст.65-2 - обов`язковий продаж акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій.

225. Зазначені статті 65-1 та 65-2 та, зокрема, їх положення про подвійну ціну (вартість) включено до Закону «Про акціонерні товариства» на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» №1983-VIII.

226. У пояснювальній записці до Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» №1983-VIII зазначено, що у національному законодавстві на даний час повністю відсутнє врегулювання права на squeeze-out та sell-out, а також механізмів їх застосування. Необхідність імплементації вимоги щодо існування в законодавстві України права на squeeze-out та sell-out, передбаченого Директивою 2004/25/ЄС Європейського Парламенту та Ради щодо пропозицій про поглинання, пов`язана, зокрема, з необхідністю виконання Угоди про асоціацію між Україною та ЄС.

227. Як показує аналіз структури володіння акціонерним капіталом більшість громадян України, зокрема найменш захищені верства населення (пенсіонери, діти війни, малозабезпечені, інваліди, тощо), які в процесі приватизації набули права власності на цінні папери різних акціонерних товариств, як правило, володіють дрібними пакетами акцій, які складають близько 0,0001 - 0,01 відсотків статутних капіталів товариств. Такі особи не мають можливості користуватись правами, які надають цінні папери, та зобов`язані нести збитки від володіння такими цінними паперами. Враховуючи викладене, норми законопроекту, які передбачають введення механізмів реалізації права на squeeze-out та sell-out дозволять вирішити вищезазначені проблемні питання. Так, власники дрібного пакету акцій отримають можливість продати належні їм цінні папери за ринковою вартістю, та позбавляться обов`язку нести витрати за послуги депозитарних установ.

228. Отже, процедури squeeze-out та sell-out направлені на захист міноритарного акціонера, якому пропонується продати належні йому акцій за справедливою ціною. Враховуючи викладене, застосування збалансованого підходу шляхом одночасного введення до вітчизняного законодавства squeeze-out та sell-out, яке передбачене Законопроектом, дозволить досягнути цілей регулювання, на які він спрямований, а саме захисту прав акціонерів, зокрема міноритарних.

229. В той же час, запропоновані законопроектом норми надають особі (особам, що діють спільно), яка є власником 95 і більше відсотків акцій товариства право, а не обов`язковість, здійснювати примусовий викуп акцій у інших акціонерів товариства. Тобто мажоритарний акціонер може не скористатися цим правом. У такому випадку, мінорітарні акціонери матимуть можливість скористатись своїм правом на sell-out. Крім того, оскільки міжнародний досвід свідчить про можливість передбачення декількох порогових значень для застосування права обов`язкового викупу за справедливою ціною акцій міноритарних акціонерів, яке виникає за наслідками набуття контрольного пакету, доцільним є передбачення Законом України «Про акціонерні товариства» запровадження аналогічної до передбаченого статтею 65 при придбанні контрольного пакета акцій товариства обов`язковості здійснення зазначених дій також при набутті значного контрольного пакету (у розмірі 75 і більше відсотків простих акцій товариства) як додаткову проміжну ланку між розміром пакету, який надає право squeeze-out, який визначений у розмірі 95%, та існуючим у Законі «Про акціонерні товариства» правом міноритарного акціонера вимагати викупу у розмірі 50%.

230. В пояснювальній записці вказано, що законопроєкт «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах», зокрема, передбачає викладення у новій редакції ст.65 Закону «Про акціонерні товариства» з метою удосконалення механізму придбання акцій приватного акціонерного товариства за наслідком придбаного контрольного пакета акцій; доповнення Закону «Про акціонерні товариства» новими статтями 65-1 «Придбання акцій публічного акціонерного товариства за наслідками придбання контрольного пакета акцій або значного контрольного пакету акцій», 65-2 «Обов`язковий продаж простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником 95 і більше відсотків простих акцій», 65-3 «Обов`язкове придбання особою (особами, що діють спільно), яка є власником 95 і більше відсотків простих акцій акціонерного товариства акцій на вимогу акціонерів», 65-4 «Наслідки недотримання вимог щодо виконання обов`язків власником контрольного пакета акцій або значного контрольного пакету акцій або пакету акцій у розмірі 95 і більше відсотків акцій товариства» та 65-5 «Особливості придбання контрольного та домінуючого контрольного пакетів акцій в приватних акціонерних товариствах», тощо.

231. Пояснень щодо подвійного розміру справедливої ціни пояснювальна записка не містить. Відтак, можна погодитися із доводами скаржника про неналежну якість закону.

232. Скаржник, по суті, наполягає на застосуванні аналогії закону.

233. Відповідно до ст.8 ЦК якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

234. Можливість застосування аналогії закону передбачена в ч.10 ст.11 ГПК, яка допускає в разі якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

235. Застосування закону за аналогією допускається, якщо: відносини, щодо яких виник спір, за своїм характером потребують цивільно-правового регулювання; ці відносини не регулюються будь-якими конкретними нормами права; вирішити спір, що виник, неможливо, ґрунтуючись на засадах і змісті законодавства; є закон, який регулює подібні відносини і який може бути застосований за аналогією закону. Такі висновки наведені в пунктах 43-45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №909/337/19.

236. Отже, враховуючи відсутність пояснень законодавця з приводу відповідного правового регулювання, щодо застосування санкції на рівні подвійного розміру справедливої вартості примусово вилучених акцій у спірних правовідносинах за аналогією закону підлягає застосуванню положення частин 6, 7 ст.65-2 Закону «Про акціонерні товариства», які регулюють подібні правовідносини.

237. Відтак, Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про необхідність застосування санкції».

205. Отже, Верховний Суд вже зробив висновок щодо можливості застосування санкції у вигляді стягнення подвійного розміру справедливої вартості примусово вилучених акцій у подібних правовідносинах (заявник публічної безвідкличної вимоги на момент примусового викупу акцій був власником домінуючого пакету акцій). Суди попередніх інстанцій ухвалили рішення, які відповідають такому висновку.».

Таким чином, доводи первісних позивачів з приводу можливості стягнення компенсації на рівні подвійного розміру справедливої вартості примусово вилучених акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» є правильними.

Щодо Пономаренко В.В.: сума компенсації без індексів інфляції: 17 600 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 65 472,00 грн.

Щодо Сухомлина В.В.: сума компенсації без індексів інфляції: 20 000 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 74 400,00 грн.

Щодо Сімонова Ю.Ю.: сума компенсації без індексів інфляції: 50 700 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 188 604,00 грн.

Щодо Шевцова Є.В.: сума компенсації без індексів інфляції: 50 000 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 186 000,00грн.

Щодо ОСОБА_5 : сума компенсації без індексів інфляції: 59 058 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 219 695,76грн.

Щодо АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ»: сума компенсації без індексів інфляції: 82 816 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 308 075,52грн.

Щодо ОСОБА_6 : сума компенсації без індексів інфляції: 2 343 375 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 8 717 355,00грн.

При цьому, суд враховує, що згідно з листами АТ «ПУМБ» виплати коштів клієнтів ОСОБА_9 , ОСОБА_19 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 не отримані та повернуті бенефіціару Barlenco LTD.

Проте позивачами у позовних вимогах, збільшення позовних вимог не заявлялись вимоги про стягнення з відповідачів за первісним позовом коштів виплачених Компанією BARLENCO LTD та не отриманих ОСОБА_9 , ОСОБА_19 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 .

Посилання представника відповідача 2 на протокол засідання Комітету з питань економічної політики Верховної Ради України № 47 від 22.02.2017 та стенограму засідання Комітету з питань економічної політики від 22.02.2017, довідку Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо проекту Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах», відповідь Управління з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України вих. № 09/13-2025/226735 від 01.10.2025 з порівняльними таблицями до проекту Закону, протоколом № 60 пленарного засідання Верховної Ради України від 17.01.2017, стенограмою засідання 49 Сесійної зали Верховної Ради України від 17.01.2017, протоколом № 25 пленарного засідання Верховної Ради України від 23.03.2017, стенограмою засідання 23 Сесійної зали Верховної Ради України від 23.03.2017, суд відхиляє оскільки вони суперечать практиці і висновкам Верховного Суду, які викладені у постановах від 29.08.2024 у справі № 905/830/21 та від 01.12.2025 у справі № 906/1674/23.

Окрім суми компенсації за продані акції, первісні позивачі просять стягнути з відповідачів втрати від інфляції грошових коштів та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Позивачами нараховано інфляційні нарахування та 3% річних за період з 12.04.2018 по 20.06.2025 на суми подвійного розміру справедливої вартості примусово вилучених акцій залежно від кількості акцій кожного з позивачів.

Для правильного визначення суми інфляційних нарахувань слід враховувати постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.20 у справі № 910/13071/19:

«26. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків».

Відповідно, правильними сумами інфляційних нарахувань, які підлягають стягненню судом за період повних місяців з квітня 2018 року по травень 2025 року становлять:

Щодо ОСОБА_1 : інфляція нараховується на суму компенсації: 17 600 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 65 472,00 грн і становить 66 857,24 грн.

Щодо ОСОБА_2 : інфляція нараховується на суму компенсації: 20 000 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 74 400,00 грн. і становить 75 974,14 грн.

Щодо ОСОБА_3 : інфляція нараховується на суму компенсації: 50 700 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 188 604,00 грн і становить 192 594,45 грн.

Щодо ОСОБА_4 : інфляція нараховується на суму компенсації: 50 000 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 186 000,00грн і становить 189 935,35 грн.

Щодо ОСОБА_5 : інфляція нараховується на суму компенсації: 59 058 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 219 695,76грн і становить 224 344,04 грн.

Щодо АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ»: інфляція нараховується на суму компенсації: 82 816 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 308 075,52грн і становить 314 593,73 грн.

Щодо ОСОБА_6 : інфляція нараховується на суму компенсації: 2 343 375 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 8 717 355,00грн і становить 8 901 795,23 грн.

Три процента річних за період з 13.04.2018 по 20.06.2025, які підлягають стягненню судом становлять:

Щодо ОСОБА_1 : нараховуються на суму компенсації: 17 600 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 65 472,00 грн і становить 14 120,43 грн.

Щодо ОСОБА_2 : нараховуються на суму компенсації: 20 000 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 74 400,00 грн. і становить 16 045,94 грн.

Щодо ОСОБА_3 : нараховуються на суму компенсації: 50 700 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 188 604,00 грн і становить 40 676,46 грн.

Щодо ОСОБА_4 : нараховуються на суму компенсації: 50 000 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 186 000,00грн і становить 40 114,85 грн.

Щодо ОСОБА_5 : нараховуються на суму компенсації: 59 058 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 219 695,76грн і становить 47 382,06 грн.

Щодо АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ»: нараховуються на суму компенсації: 82 816 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 308 075,52грн і становить 66 443,03 грн.

Щодо ОСОБА_6 : нараховуються на суму компенсації: 2 343 375 шт. акцій * 3,72 грн (2*1,9 грн 0,08 грн - подвійна балансова вартість 1 акції за мінусом ціни викупу в 0,08 грн) = 8 717 355,00грн і становить 1 880 082,70 грн.

Посилання відповідача 2 за первісним позовом на правову природу подвійної суми компенсації як неустойки і застосування скороченої позовної давності до таких вимог в 1 рік суд відхиляє як необґрунтоване.

Дійсно, частиною 2 статті 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Водночас, частиною 2 статті 258 ЦК України не передбачено застосування скороченої позовної давності до санкції у вигляді подвійного розміру справедливої вартості примусово вилучених акцій у спірних правовідносинах за положеннями частин 6, 7 ст.65-2 Закону «Про акціонерні товариства».

У постанові Верховного Суду у справі № 905/830/21 відсутній правовий висновок про те, що положення частини 6 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» в частині визначення ціни обов`язкового (примусового) продажу (викупу) акцій в подвійному розмірі є неустойкою, і на половину такої ціни інфляція та 3% річних не нараховуються.

Такий подвійний розмір вартості акцій має компенсаційний, а не штрафний характер, та застосовується у зв`язку із серйозністю втручання у право на мирне володіння майном. Схожі висновки викладені у п. 5.26 постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 01.12.2025 у справі № 906/1674/23 залишено без змін постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025, якою було стягнуто подвійний розмір компенсації вартості викуплених акцій із нарахуванням на нього 3 % річних і втрат від інфляції, та прийшов до висновку про застосування загального строку позовної давності у 3 роки, та відсутність її пропуску внаслідок двох продовжень і одного зупинення перебігу позовної давності.

В той же час, у п. 41. постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 зазначено, що: «Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду погоджується з цим висновком. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.

Таким чином, на грошові зобов`язання з компенсації ціни обов`язкового (примусового) продажу (викупу) акцій в подвійному розмірі нараховуються і втрати від інфляції і 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК, із застосуванням загального трирічного строку позовної давності.

Стосовно процентів за користування чужими грошовими коштами суд відмовляє у таких вимогах через безпідставність їх заявлення по суті.

Так, позивачі в частині вимог про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами обґрунтовують позовні вимоги посилання на статті 536, 1214, 1048, 1051, 1061 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 зазначено таке:

« 33. Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

34. Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

35. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 ЦК та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 ЦК.

36. Сторони також мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). При цьому відповідно до частини другої статті 628 ЦК до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Тому, зокрема, якщо одна сторона має сплатити іншій певну суму грошових коштів, але сторони досягли згоди про відстрочення сплати такої суми, то розмір процентів, що підлягає сплаті боржником за період, на який надана відстрочка, визначається за правилами статті 1048 ЦК.

37. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

38.Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні.

39.Отже, висновки судів про необхідність застосовувати до спірних відносин положення частини першої статті 1048 ЦК за аналогією закону, аби визначити розмір процентів, є помилковими, бо, по-перше, у цій справі йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК застосовується у випадку правомірної поведінки), а по-друге, у законодавстві немає прогалини у цій частині.

40. Виходячи з викладеного Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступлення від висновку, наведеного у цьому відношенні в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 910/2899/14.

41. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду погоджується з цим висновком. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК…».

Між сторонами у справі відсутні правовідносини позики, кредиту, банківського вкладу.

Правочин обов`язкового продажу акцій не передбачає прийняття грошових коштів і його обов`язок повернути такі грошові кошти, вказаний правочин і не містить умов щодо нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами та не визначає розміру таких процентів.

Норми Цивільного кодексу України, що регулюють правовідносини відшкодування збитків, шкоди також не визначають можливості нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами та не визначають розміру таких процентів, суд в цьому випадку керується правовими виносками Верховного Суду, відступів від яких на момент прийняття рішення не відбулось.

Посилання первісних позивачів у позові на п. 154 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду справі № 905/830/21 від 29.08.24 є помилковим.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду справі № 905/830/21 від 29.08.24 щодо стягнення 3% річних з суми компенсації та із заборгованості з виплати дивідендів було вказано:

…154. Як вбачається з оскаржуваних рішень, позивач вважав (з урахуванням заяви про зміну предмета позову 04.08.2023), що його порушене право може бути відновлено шляхом:

1) визнання за позивачем права на отримання з 18.05.2018 справедливої вартості за примусово вилучені акції ПрАТ «АКХЗ» та встановлення її розміру на рівні подвійного розміру від 54 грн 30 коп. із розрахунку на 1 акцію;

2) стягнення солідарно з ПрАТ «АКХЗ», Компанії «BARLENCO LTD», Компанії «METINVEST B.V.», ОСОБА_2 на користь позивача: а) суми компенсації за примусово вилучені акції в розмірі 3 946 843,98 грн; б) відсотків за користування чужими грошовими коштами на загальну суму 895 232,47 грн; в) суми збитків за неотримані дивіденди, нараховані за результатами діяльності ПрАТ «АКХЗ», 2017 року на загальну суму 562 909,12 грн.

155. Суд першої інстанції, зокрема, стягнув солідарно з ПрАТ «АКХЗ», Компанії «BARLENСO LTD» та Компанії «МЕТINVEST B.V.» на користь ОСОБА_1 :

1) суму компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ «АКХЗ» в розмірі 1 179 000 грн;

2) заборгованість з виплати дивідендів за 2017 рік у розмірі 353 732,78 грн та 205 799,71 грн інфляційних втрат.

156. Натомість суд апеляційної інстанції стягнув солідарно з ПрАТ «АКХЗ», Компанії «BARLENСO LTD» та Компанії з «МЕТINVEST B.V.» на користь ОСОБА_1 :

1) суму компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ «АКХЗ» в розмірі 1 179 000 грн, інфляційні втрати у розмірі 782 582,95 грн, 3% річних у розмірі 184 214,71 грн;

2) заборгованість з виплати дивідендів за 2017 рік у розмірі 353 732,78 грн та 205 799,71 грн інфляційних втрат.

157. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.06.2022 у справі №910/10507/21, та не обґрунтував підстав для відступлення від такого висновку; внаслідок цього суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, статті 612, 625 ЦК, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних; вимоги про стягнення суми 3% річних на підставі ст.625 ЦК позивач не заявляв; вихід суду апеляційної інстанції за межі заявлених позовних вимог є окремою підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення 3% річних (п.1 ч.2 ст.287 ГПК).

158. Позивач у відзиві вказує, що враховуючи те, що зобов`язання з оплати на користь позивача справедливої вартості акцій є грошовим, у випадку його прострочення позивач відповідно до положень ст.625 ЦК має право нарахувати інфляційні втрати за весь період прострочення вказаного обов`язку та звернутися за їх стягненням до суду.

159. Верховний Суд відхиляє зазначені доводи скаржника.

160. Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення втрат від інфляції за ст.625 ЦК та відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі ст.1214 ЦК, нарахованих на суму яка визначена як різниця між фактично виплаченою сумою позивачам та справедливою компенсацією за акції, що встановлена цим рішенням, задоволенню не підлягають.

161. Суд першої інстанції такий висновок мотивував тим, що позивач не довів прострочення виконання грошового зобов`язання покупцем; солідарне стягнення з покупця та мажоритарного акціонера 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму, яка визначена як різниця між фактично виплаченою сумою позивачам та справедливою компенсацією за акції, що встановлена цим рішенням, є безпідставним, оскільки станом на дату викупу вказані особи не могли передбачити як наявність спору щодо розміру вартості акції, так і будь-який інший розмір вартості акції, ніж той, який був затверджений рішенням третьої особи.

162. Суд апеляційної інстанції не погодився із висновком суду першої інстанції та зазначив, що правовідношення, в якому, у зв`язку із примусовим викупом в процедурі сквіз-ауту у міноритарних акціонерів належних їм акцій на користь мажоритарного акціонера за несправедливою ринковою вартістю виникло зобов`язання з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, з компенсації справедливої вартості таких акцій, є грошовим зобов`язанням, а тому на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК.

163. Щодо визначення моменту прострочення апеляційний господарський суд вказав, що з набранням чинності рішення суду про відшкодування шкоди у боржника виникає зобов`язання сплатити точно визначений розмір шкоди, однак саме зобов`язання виникло між сторонами із заподіяння шкоди. Грошове зобов`язання з відшкодування шкоди виникло між сторонами із заподіяння шкоди, а не з рішення суду. З огляду на те, що кошти є ціною товару (акцій) за правочином їх відчуження в процедурі сквіз-ауту, то й отримати вказані кошти позивач мав право, в тому числі, у день списання з його рахунку акцій товариства (18.05.2018), що є відліком моменту прострочення грошового зобов`язання у спірних правовідносинах, а саме з наступного дня - 19.05.2018.

164. Скаржник посилається на неврахування такого висновку, викладеного у постанові від 07.06.2022 у справі №910/10507/21: «Верховний Суд виходить з того, що у даному випадку існує два окремих грошових зобов`язання: грошове зобов`язання, що існувало в процедур сквіз-аут відповідно до статті 65-2 Закону України "Про акціонерне товариство" (обставини недотримання строків сплати ціни відповідно до публічної безвідкличної вимоги у порядку, встановленому законом, не доведені) та окреме грошове зобов`язання...компенсація».

165. Як вже зазначалося, оскільки скаржник, наводячи зазначені обґрунтування, послався на підставу, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, то він має мотивувати неправильне застосування норм матеріального права та/або недотримання вимог процесуального права судами попередніх інстанцій посиланням на відповідні висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права у подібних правовідносинах, а не наводити власні міркування.

166. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

167. У справі №910/10507/21 Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія-7» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Пауер Трейд» та Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення 91 875,62 грн, з яких: 26 717,73 грн - 3 % річних та 65 157,89 грн - інфляційні втрати.

168. Позовні вимоги у зазначеній справі обґрунтовані тим, що в результаті проведення процедури обов`язкового продажу акцій Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», позивача позбавлено права власності на такі акції за ціною, що не відповідала їх дійсній вартості, так як ціна придбання та обов`язкового продажу акцій визначені відповідачами з порушенням вимог, визначених статтями 8, 65-1, 65-2 Закону «Про акціонері товариства», а отримані позивачем з рахунку умовного зберігання (ескроу) грошові кошти (з розрахунку 488,14 грн за одну акцію - примітка суду) не забезпечили повну компенсацію дійсної ринкової вартості проданих в обов`язковому порядку акцій, тому відповідачі повинні сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Розмір суми боргу позивач визначає, виходячи з ціни, що визначена сторонами ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/2483/18 про затвердження мирової угоди. Період прострочення позивач визначає з 01.06.2018 по 01.06.2021.

169. У п.29 постанови від 07.06.2022 у справі №910/10507/21 зазначено: «Верховний Суд виходить з того, що у даному випадку існує два окремих грошових зобов`язання: грошове зобов`язання, що існувало в процедурі сквіз-аут відповідно до статті 65-2 Закону України «Про акціонерне товариство» (обставини недотримання строків сплати ціни відповідно до публічної безвідкличної вимоги у порядку, встановленому законом, не доведені) та окреме грошове зобов`язання, що виникло на підставі мирової угоди, як компенсація вартості акцій (3% та інфляційні втрати у такому разі нараховується, лише якщо прострочені строки, передбачені цією угодою. У даному випадку такі обставини також не встановлені). Умовами укладеної між сторонами мирової угоди не встановлено розміру грошового зобов`язання в процедурі сквіз-аут, а лише обумовлена виплата відповідачами справедливої компенсації позивачу з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок та закриття провадження у справі до вирішення спору по суті».

170. Отже, наведена скаржником постанова Верховного Суду від 07.06.2022 у справі №910/10507/21 не суперечить висновкам судів попередніх інстанцій, оскільки у цій справі мали місце інші фактичні обставини, зокрема, у ній вирішувалось питання щодо нарахування 3% річних та інфляційних на суму компенсації вартості акцій, що були придбані за публічною вимогою в порядку обов`язкового продажу, передбаченого ст.65-2 Закону «Про акціонерні товариства», якщо сума компенсації була визначена на підставі взаємних поступок шляхом укладання мирової угоди до винесення остаточного рішення по суті спору.

171. Разом з тим, як було зазначено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

172. Позивач просив стягнути відсотки за користування чужими грошовими коштами на підставі ст.1214 ЦК, однак суд апеляційної інстанції самостійно застосував ч.2 ст.625 ЦК, фактично не розглянувши вимогу позивача. Крім того, позивач не просив стягнути інфляційні втрати.

173. Отже, доводи ПрАТ «АКХЗ» у цій частині не доводять відсутності підстав для стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі ст. 1214 ЦК. Однак, як було зазначено, суд апеляційної інстанції, всупереч позовним вимогам позивача, їх фактично не розглянув, тому при новому розгляді справи необхідно встановити, які саме нарахування на суми компенсації та заборгованості з виплати дивідендів просить стягнути позивач та, надавши оцінку обґрунтованості таких нарахувань, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення відповідних вимог».

Тобто, у справі № 905/830/21 Верховним Судом зроблено висновок стосовно того, чи правомірно суд апеляційної інстанції змінив нарахування у вигляді відсотків за користування чужими грошовими коштами у відповідності до ст.1214 Цивільного кодексу України на нарахування 3% річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 цього Кодексу, визнавши це помилковим та направив справу на новий розгляд з метою визначення того, які саме нарахування на суми компенсації та заборгованості з виплати дивідендів просить стягнути позивач та надати оцінку обґрунтованості таких нарахувань.

Жодних правових висновків щодо правомірності заявлення вимог за користування чужими грошовими коштами із застосовуванням статтей 1048, 1051, 1061 ЦК України Верховний Суд у справі № 905/830/21 не зробив.

При новому розгляді справи ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.05.25 у справі № 905/830/21 прийнято відмову позивача від позову, закрито провадження у справі.

Щодо вимог про стягнення доходів від безпідставно набутого майна у вигляді дивідендів.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» 23.02.2006 № 3480-IV акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Згідно із до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-VI (в редакції станом на дату існування спірних правовідносин) дивіденди - частина прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належному йому акцію певного типу та/або класу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду справі № 905/830/21 від 29.08.24 щодо права на виплату дивідендів зазначено такі висновки:

« 129. Скаржник вказує, що право на виплату дивідендів у акціонера наявне тільки у разі перебування його у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів (постанова Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №910/18299/16, від 06.02.2018 у справі №910/18299/16); через допущення судами попередніх інстанцій неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права оскаржувані рішення в частині стягнення дивідендів і похідних від них вимог про стягнення у порядку ст.625 ЦК нарахованої суми інфляційних втрат підлягають скасуванню (п.1 ч.2 ст.287 ГПК).

130. Натомість позивач вказує, що він визначив стягнення дивідендів за 2017 рік як збитки, нанесені спільними діями відповідачів; наявні всі чотири складові цивільної відповідальності (шкода, неправомірна діяльність, причинно-наслідковий зв`язок, вина).

131. Верховний Суд частково погоджується з доводами скаржника.

132. Згідно з ч.1 ст.30 Закону «Про акціонерні товариства» дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

133. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку відповідно до статуту акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців після закінчення звітного року. У разі прийняття загальними зборами рішення щодо виплати дивідендів у строк, менший ніж передбачений абз.1 цієї частини, виплата дивідендів здійснюється у строк, визначений загальними зборами (абзаци 1-3 ч.2 ст.30 Закону «Про акціонерні товариства»).

134. У разі невиплати дивідендів у строк, визначений абзацами 1 та 2 цієї частини, або у строк, установлений загальними зборами відповідно до абз.3 цієї частини для виплати дивідендів, за умови, що він менший за строк, передбачений абзацами 1 та 2 цієї частини, в акціонера виникає право звернення до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса на документах, за якими стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку згідно з переліком, встановленим Кабінетом Міністрів України (абз.4 ч.2 ст.30 Закону «Про акціонерні товариства»).

135. Відповідно до ч.4 ст.30 Закону «Про акціонерні товариства» для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради, передбаченим першим реченням цієї частини, але не раніше ніж через 10 робочих днів після дня прийняття такого рішення наглядовою радою. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів за привілейованими акціями, складається протягом одного місяця після закінчення звітного року.

136. Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 та від 14.11.2018 у справі №910/18299/16, проаналізувавши положення Закону «Про акціонерні товариства», дійшов висновку, що право на виплату дивідендів виникає у акціонера тільки у разі перебування його у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів.

137. Як встановили суди попередніх інстанцій, 18.05.2018 з рахунку ОСОБА_1 в цінних паперах № НОМЕР_1 акції були списані та переведені на рахунок в цінних паперах за НОМЕР_2 Компанії «BARLENCO LTD», відкритий в ПАТ «ПУМБ» відповідно до заявленої Компанією «BARLENCO LTD» Вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій ПрАТ "АКХЗ".

138. Разом з тим, скаржник зазначає, що 04.07.2018 наглядова рада ПрАТ «АКХЗ» прийняла рішення про виплату дивідендів; датою складення перелiку осiб, якi мають право на отримання дивiдендiв, визначено 19.07.2018, строк виплати дивідендів визначено з 23.07.2018 по 27.10.2018. Отже, визначення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів та визначення строку їх виплати відбулося вже після відчуження акцій позивача. Правочин, на підставі якого відбувся продаж належних позивачу акцій, є чинним, не оскаржується та не скасований у встановленому законом порядку; позивач не вимагав застосування ст.216 ЦК та повернення у його власність відповідної кількості списаних у нього акцій.

139. Зазначені доводи скаржник наводив також у судах попередніх інстанцій.

140. Суди, зазначивши, що право на отримання частки прибутку (дивідендів) акціонером передбачено ст.116 ЦК, ст.10 Закону «Про господарські товариства» і з цього питання було прийнято рішення загальними зборами відповідача, які оформленні протоколом річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «АКХЗ» від 27.04.2018 №25, а також що в матеріалах справи наявна копія «Повідомлення про виникнення особливої інформації емітента" від 05.07.2018 за підписом генерального директора ПрАТ «АКХЗ», зі змісту якого вбачається, що датою початку виплати дивідендів (на підставі протоколу від 27.04.2018 №25) є 23.07.2018, датою закінчення строку виплати дивідендів є 27.10.2018 (включно), дійшли висновку, що ПрАТ «АКХЗ» до 28.10.2018 мав здійснити виплату дивідендів позивачу за 2017 ріку, проте кошти не перерахував, чим порушив свої зобов`язання і права позивача, який у спірний період був акціонером ПрАТ «АКХЗ» з кількістю акцій 30 000 штук, на мирне володіння майном.

141. Як вбачається зі встановлених обставин, відповідно до протоколу річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «АКХЗ» від 27.04.2018 №25 також прийнято рішення: «визначити, що дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, порядок (у тому числі, валюту виплати дивідендів акціонерам-нерезидентам) та строк їх виплати встановлює наглядова рада ПрАТ «АКХЗ» (пп.6.2)».

142. З урахуванням висновків, викладених у справі №910/18299/16, враховуючи, що суди не встановили факту перебування позивача саме у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, висновки про наявність підстав для стягнення на користь позивача заборгованості з виплати дивідендів за 2017 рік (353 732,78 грн) та, відповідно, нарахованих на цю суму інфляційних втрат (205 799,71 грн) є помилковими.

143. Разом з тим, позивач в позовній заяві заявляв вимогу про стягнення дивідендів як збитків, а в уточненій позовній заяві посилається на ст.1212 ЦК. У відзиві ж зазначає, що визначив стягнення дивідендів за 2017 рік як збитки, нанесені спільними діями відповідачів і наявні всі чотири складові цивільної відповідальності.

144. На обставину одночасного висунення позивачем вимог про стягнення з збитків за неотриманні дивіденди та посилання на кондикційне зобов`язання відповідно до ст.1214 ЦК, що передбачає різні обов`язкові елементи доказування вказує ПрАТ «АКХЗ» у касаційній скарзі.

145. Натомість суди, застосувавши положення ст.116 ЦК, ст.10 Закону «Про господарські товариства», ст.30 Закону «Про акціонерні товариства» та розглянувши відповідну позовну вимогу як позов про виплату невиплачених дивідендів цього не врахували.

146. Згідно із ч.1 ст.1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

147. Положення цієї глави застосовуються до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

148. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

149. Положення ст.1212 ЦК застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Вони застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

150. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна (ч.1 ст.1214 ЦК).

151. Однак суди цьому не надали оцінку та, фактично розглянувши відповідну вимогу як позов про виплату невиплачених дивідендів, дійшли передчасного висновку про її задоволення.

152. Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

153. Доводи ПрАТ «АКХЗ» у цій частині стосуються відсутності підстав для виплати невиплачених дивідендів на підставі, зокрема, ст.116 ЦК, ст.10 Закону "Про господарські товариства», ст.30 Закону «Про акціонерні товариства», однак не спростовують наявності підстав для стягнення дивідендів як безпідставно набутого майна (ст.1212 ЦК).

У спірних правовідносинах наявне рішення № 3 позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ «МК «Азовсталь» про виплату дивідендів у розмірі 1,96 грн, яке було прийнято 13.09.2021 щодо розподілу прибутків за 2018, 2019, 2020 роки.

Відповідно до Особливої та іншої нерегулярної інформації емітента від 14.09.2021 (розміщено у відкритому доступі), що міститься у відкритому доступі в системі SMIDA, визначено строк виплати дивідендів 29.09.2021 13.03.2022 в розмірі 1,96 грн за одну акцію безпосередньо акціонерам.

Тобто, виходячи з наведених документів можна встановити розмір можливого доходу первісних позивачів на одну акцію та строк виплати такого доходу.

Датою з якої грошове зобов`язання є порушеним слід вважати 14.03.2022.

В даному випадку позовні вимоги в частині стягнення дивідендів мотивовані посиланням на ч. 1 ст. 1214 ЦК України як відшкодування доходів від безпідставно набутого майна.

В контексті взаємовідносин, які виникли в зв`язку з неповним відшкодуванням вартості примусово вилучених акцій в процедурі скві-ауту та кваліфікацією Верховним Судом стягнень за судовими рішеннями як відшкодування збитків та/або безпідставно набутого майна, дивіденди, які були нараховані на підставі рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ «МК «Азовсталь» від 13.09.2021 №3 трансформувались у доходи від безпідставно набутого майна, на які Позивачі мають право у відповідності до ст.1214 ЦК України.

При цьому потрібно враховувати, що правовідносини обов`язкового продажу акцій мають складну (комплексну) правову природу, які регулюються множинністю норм загального законодавства (ЦК України) у взаємозв`язку із спеціальним законодавством (ст. 65-2 Закону «Про акціонерні товариства», р.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1983-VIII).

Процедура обов`язкового продажу акцій в деякій мірі відповідає своїм властивостям договору-купівлі продажу, оскільки одна сторона (продавець) передає майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується сплатити за майно (товар) певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Як зазначено в ч. 1 ст.691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

При цьому, згідно із ч.2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Дійсно, дивіденди сплачуються з нерозподіленого прибутку, який є складовою власного капіталу.

Однак, з доводами відповідача в частині врахування у вартості компенсації за акції нерозподіленого прибутку, можна було погодитись, якби первісні позивачі отримали б повну виплату справедливої ціни виходячи з 1,9 грн за акцію, а не 0,08 грн за акцію.

Отже, не отримавши повну ціну акцій в різниці 1,82 грн за акцію, і втративши ці акції, позивачі у справі вправі претендувати на дохід у вигляді дивідендів, які б вони могли одержати володіючи акціями.

Іншими словами, заявлені суми дивідендів це суми можливого доходу, нараховані на недоотримані суми коштів за примусово вилучені акції. Тому з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі № 905/830/21 від 29.08.2024 щодо права на виплату дивідендів, первісний позов підлягає частковому задоволенню.

Виключенням лише є вимоги стосовно акціонерів ОСОБА_9 , ОСОБА_19 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які не отримали повністю 0,08 грн за акцію взагалі.

Суд приймає пропорцію: 0,995 грн за акцію як 100% і 96% як 0,2752 за мінусом виплати вартості акції.

Суд стягує такий дохід пропорційно неотриманим сумам вартості акції за період з 14.03.2022 по 20.06.2025.

Щодо ОСОБА_1 : недоотримані дивіденди за 2020 рік (0,995 грн *0,96%) із розрахунку на 1 акцію): 17 600 шт.* 0,2752 грн = 15 028,82 грн.

3% річних за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 складають 1 474,88 грн, інфляційні втрати за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 8131,80 грн.

Щодо ОСОБА_2 : недоотримані дивіденди за 2020 рік (0,995 грн *0,96%) із розрахунку на 1 акцію): 20 000шт.* 0,2752 грн = 17078,20 грн.

3% річних за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 складають 1676,00 грн, інфляційні втрати за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 9240,68 грн.

Щодо ОСОБА_3 : недоотримані дивіденди за 2020 рік: 9 200 шт.* 0,995 грн = 8183,30 грн., 21 500 шт. * 0,2752 грн = 18 359,07 грн, 20 000 шт. * 0,995 грн = 17789,79 грн, всього 44 332,16

3% річних за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 складають 4 350,62 грн, інфляційні втрати за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 23987,25 грн.

Щодо ОСОБА_4 : недоотримані дивіденди за 2020 рік (0,995 грн *0,96%) із розрахунку на 1 акцію): 50 000шт.* 0,2752 грн = 42 695,50 грн.

3% річних за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 складають 4 190,01 грн, інфляційні втрати за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 23101,69 грн.

Щодо ОСОБА_5 : недоотримані дивіденди за 2020 рік (0,995 грн *0,96%) із розрахунку на 1 акцію): 59 058шт.* 0,2752 грн = 50 430,22 грн.

3% річних за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 складають 4949,07 грн, інфляційні втрати за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 27 286,79 грн.

Щодо АТ Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ»: недоотримані дивіденди за 2020 рік (0,995 грн *0,96%) із розрахунку на 1 акцію): 82 816шт.* 0,2752 грн = 70 717,41 грн.

3% річних за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 складають 6939,99 грн, інфляційні втрати за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 38263,79 грн.

Щодо Сімонова Ю.Ю.: недоотримані дивіденди за 2020 рік: 543 000 шт.* 0,995 грн = 482 992,86 грн., 350 020 шт. * 0,995 грн = 311 339,15грн, 70 841 шт. * 0,2752 грн = 60 491,84 грн, 850 000 шт. * 0,2752 грн = 725 823,52грн, 222 800 шт. * 0,2752 грн = 190251,15 грн., 306 714 шт. * 0,995 грн = 272 818,92 грн, всього 2 043 717,44 грн.

3% річних за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 складають 200 564,27 грн, інфляційні втрати за період з 14.03.2022 по 20.06.2025 1 105 815,10 грн.

Щодо кола відповідачів та клопотань про закриття провадження на підставі п. 1. ч. 1 ст. 231 ГПК України відносно відповідача 1 у справі.

Верховний Суд у справі №910/8714/18 повторно розглядав питання хто є належними відповідачами у спорах про стягнення компенсації за примусово продані акції, чи наявні підстави для застосування доктрини «підняття корпоративної завіси».

До цього Корпоративна палата у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у справі № 905/671/19 визначилась так:

« 112. Колишній міноритарний акціонер, який буде розуміти, що під час проведення процедури примусового викупу акцій наглядовою радою не була визначена справедлива компенсація за викуплені в нього акції, у подальшому має вибір - звернутися до товариства та/або мажоритарного акціонера з позовом про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) за ст.1212 ЦК України…

…135. Чинне законодавство України дозволяє виступати покупцем акцій у процедурі сквіз-аут не лише особі, яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій, але й її афілійованим особам або уповноваженим особам, які не є афілійованими, а діють на підставі угоди. Такі особи, як правило, є міноритарними акціонерами (у справі, що переглядається, компанія Barlenco Ltd (покупець) до набуття пакету акцій в процедурі сквіз-аут володіла 0,28196% акцій ПрАТ «АКХЗ», ПрАТ «Фірма верхнього одягу «Фея» володіло 0,118424%).

136. Тому відсутні підстави вважати, що саме покупець, який просто формально діяв у правовідносинах від імені групи пов`язаних/афілійованих осіб, отримав вигоду від набуття акцій за заниженою ціною. Акціонерне товариство, яке діяло під домінуючим контролем мажоритарного акціонера, покупець та афілійовані з ним особи становлять по суті єдину економічну групу, їх інтереси збігаються.

137. Більше того, оскільки законодавство передбачає можливість викупу акцій у процедурі сквіз-аут мажоритарним акціонером разом із групою міноритарних акціонерів (афілійованих з ним осіб чи таких, що діють на підставі угоди), то така можливість створює потенційне підґрунтя для зловживань. Адже покупцем акцій може виступити номінальна особа, яка не має значних активів, чи технічна юридична особа (спеціально створена чи придбана для участі у процедурі), які потім будуть ліквідовані чи не матимуть достатніх активів для того, щоб відповідати за зобов`язаннями.

138. Верховний Суд вважає, що обмеження міноритарного акціонера у праві звертатися з позовом про визначення суми компенсації виключно до покупця акцій істотно обмежить можливості захисту ним своїх прав.

139. Верховний Суд звертає увагу, що покупець акцій позивача - компанія Barlenco Ltd є нерезидентом.

140. У справі №905/830/21 було встановлено, що компанія Barlenco Ltd закрила офіс в Україні, не призначає представників для участі у судових процесах, просила направляти кореспонденцію за адресою на Кіпрі (див. постанову у від 29.04.2022 у справі №905/830/21). 141. Позивач також стверджує, що компанія Barlencо Ltd вже не є власником акцій ПрАТ «АКХЗ», а відчужила їх на користь компанії Metinvest B.V.

142. Вказане дає суду достатні підстави вважати, що компанія Barlenco Ltd, яка набула незначний пакет акцій лише перед початком процедури сквіз-аут (т.1 а.с.89- 90) була використана в процедурі сквіз-ауту мажоритарним акціонером компанією Metinvest B.V., яка володіла 94,600034% акцій як технічна юридична особа, що є достатньою підставою для застосування доктрини «підняття корпоративної завіси».

143. Підняття корпоративної завіси щодо емітента та акціонерів разом з їх афілійованими особами та особами, які діяли спільно відповідно до укладеної угоди (підхід до них як до єдиної особи, нехтування самостійною правосуб`єктністю), дозволить суду запобігти можливим зловживанням правом щодо міноритарних акціонерів, захистити їх як слабку сторону у відносинах з емітентом та мажоритарним акціонером.

144. Відповідно до практики ЄСПЛ підняття корпоративної завіси може відбуватися у випадках, коли учасник володіє значним пакетом акцій, який дозволяє йому одноосібно формувати волю юридичної особи, коли акціонер є активним, впливає на справи компанії, бере участь в оперативному управлінні (на відміну від акціонера, який не бере участі в управлінні компанією і лише очікує на дивіденди). Тобто в усіх тих випадках, коли компанія та акціонер нерозривно пов`язані між собою (ідентифікуються як одне ціле) і було б їх штучним відокремлення (з урахуванням відмінностей в обставинах справи див. рішення ЄСПЛ у справі «Альберт і інші проти Угорщини» (ALBERT AND OTHERS v. HUNGARY від 07.07.2020, пункти 138-157, заява №5294/14), у справі «Лекіч проти Словенії» (LEKIC v. SLOVENIA від 11.12.2018, заява №36480/07).

145. Отже, Верховний Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що позовні вимоги мають бути адресовані саме покупцю, тобто компанії Barlenco Ltd. Верховний Суд вважає, що міноритарний акціонер може звертатися з позовом про визначення суми компенсації, стягнення збитків або неправомірної вигоди як до покупця, так і до його афілійованих осіб чи третіх осіб, які брали участь у придбанні пакету акцій міноритаріїв у процедурі сквіз-аут, кінцевого бенефіціарного власника, а також до емітента. Формальна юридична відокремленість вказаних осіб у цьому випадку не має значення, підлягає застосуванню доктрина «підняття корпоративної завіси». Схожі за змістом висновки містяться у пунктах 5.22-5.23 постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі 910/12591/18 та у постанові від 29.04.2022 у справі №905/830/21.

146. Відтак у цій справі позивач звернувся з позовом до ПрАТ «АКХЗ» - емітента акцій, яке Верховний Суд вважає належним відповідачем, адже, як стверджує позивач, саме завдяки неправомірним діям наглядової ради цього товариства була затверджена занижена (несправедлива) оцінка акцій, позивач просить скасувати рішення наглядової ради і визначити суму справедливої компенсаці».

У постанові від 03.02.2025 у справі №910/8714/18 Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду підтвердив раніше висловлену позицію у справі №905/671/19 та зазначив:

« 221. Водночас у справі, що переглядається, суди встановили:

1) зі структури власності Компанії BARLENCO LTD та її афілійованих осіб, які є власниками домінуючого контрольного пакета акцій ПрАТ «МК «Азовсталь» станом на 01.03.2018, долученої до Повідомлення, не вбачається, що Компанія BARLENCO LTD була власником акцій ПрАТ «МК «Азовсталь» прямо чи опосередковано;

2) після завершення процедури сквіз-аут Компанія BARLENCO LTD перепродала Компанії METINVEST B.V. всі акції, примусово викуплені за публічною безвідкличною вимогою №02 від 19.03.2018.

222. Верховний Суд погоджується з доводами скаржника, що за загальним правилом чинне законодавство України встановлює принцип самостійної відповідальності учасника юридичної особи (власника корпоративних прав за своїми зобов`язаннями).

223. Відповідно до ч.3 ст.96 ЦК учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

224. Згідно з положеннями ч.2 ст.3 Закону «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство не відповідає за зобов`язаннями акціонерів. У разі вчинення акціонерами протиправних дій до товариства та його органів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їхні права, крім випадків, визначених законом.

225. Водночас за останні роки Верховний Суд неодноразово формулював правові висновки, у яких визначав умови, коли юридична самостійність юридичної особи може бути проігнорована. Верховний Суд застосував у своїх рішеннях доктрину «підняття корпоративної завіси».

226. Механізм підняття корпоративної вуалі є виключенням із загальноприйнятного принципу відокремленості юридичної особи з метою додержання справедливості та балансу інтересів усіх учасників цивільного обороту. Він полягає у відступі від принципів відокремленості та обмеженої відповідальності.

227. Українські суди широко використовують доктрину підняття корпоративної завіси у справах, де особа використовує складні корпоративні структури для уникнення відповідальності, де особа та її учасник по суті становлять єдине ціле, їх інтереси неможливо розмежувати, або з метою досягнення справедливого результату (застосування загальних засад цивільного права, передбачених ст.3 та ст.13 ЦК - розумності, справедливості, заборони зловживання правом). Підняття корпоративної завіси означає, що майно, права та обов`язки, що належать певній юридичній особі, розглядаються як майно, права та обов`язки іншої особи, найчастіше її учасників, керівників або інших компаній групи. Особливістю цієї доктрини є відсутність виключного переліку випадків або умов, за яких правосуб`єктність юридичної особи може не братися до уваги. Суд не визнає правосуб`єктність юридичної особи лише у конкретному спорі, і лише у певних правовідносинах, оскільки це потрібно для досягнення справедливого та розумного вирішення спору, при цьому сама юридична особа не припиняє своє існування. Підставами для застосування доктрини підняття корпоративної завіси може бути зловживання корпоративною структурою для уникнення виконання своїх зобов`язань, зокрема, й щодо відшкодування завданої шкоди, фактичне управління активами групи компаній як власними (див. пункти 147, 153, 155 постанови Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №910/268/23 з урахуванням різниці у обставинах справи).

228. Доводи про те, що чинне законодавство не передбачає правил "підняття корпоративної завіси" щодо вимог про стягнення коштів, збережених без достатніх правових підстав, є необґрунтованими, оскільки скаржник не наводить норми права, які б обмежували застосовування цієї доктрини у кондикційних відносинах, тобто не спростовує висновок, викладений у постанові Корпоративної палати (зокрема, у п.112).

229. Отже, застосування доктрини підняття корпоративної завіси є обґрунтованим, оскільки відповідачі, незалежно від наявності чи відсутності у Компанії BARLENCOLTD статусу «технічної» особи, фактично становлять єдину економічну групу, їх інтереси збігаються. Особливістю діяльності групи компаній є те, що один учасник цієї групи може діяти в інтересах інших учасників, а тому неможливо визначити, хто саме отримав вигоду від процедури примусового продажу акцій за заниженою ціною. Вигодонабувачем у такому випадку може бути будь-яка юридична особа, а відтак, кінцевим вигодонабувачем є кінцевий бенефіціарний власник, що вбачається навіть із визначення самого поняття «бенефіціар» (від фр. benefice - прибуток, користь) - це особа, яка одержує вигоди.

230. Застосування доктрини також є виправданим, оскільки переслідує мету досягнення справедливого результату, зокрема, полегшити виконання судового рішення за умови повного або часткового задоволення позовних вимог.

231. Натомість визначення у ст.95 Закону України «Про акціонерні товариства» відповідачем заявника вимоги не нівелює висновків Верховного Суду щодо необхідності застосування механізму підняття корпоративної завіси, який є винятком із загальноприйнятного принципу відокремленості юридичної особи.

232. Крім того, Корпоративна палата звертає увагу, що відповідна редакція Закону «Про акціонерні товариства», і зокрема ст.95 Закону, набула чинності після виникнення спірних правовідносин у цій справі, а тому застосуванню не підлягає.

233. Отже, Корпоративна палата не вбачає підстав для відступу від висновків, викладених у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19, у тому числі шляхом уточнення. Таким чином, питання щодо відповідності гр. ОСОБА_7 статусу «належний відповідач» вже двічі розглянуто Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду та надано відповіді і в тому числі щодо застосування доктрини «підняття корпоративної вуалі».

З урахуванням наведених висновків Верховного Суду первісними позивачами правомірно визначено склад відповідачів та заявлено вимоги до них, підстави для закриття провадження по справі відносно відповідача 1 відсутні, у відповідних клопотаннях суд відмовляє.

Щодо пропуску строку позовної давності.

Статтею 256 ЦК України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Аналіз змісту статей 256, 257 та 261 ЦК України в їх сукупності і взаємозв`язку дозволяє зробити висновок, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02.04.2020 Законом № 540-IX.

Станом на цю дату трирічний строк позовної даності за усіма вимогами у цій справі не сплив.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а скасований він був з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, і у п.12, і у п.19 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України йшлося саме про продовження позовної давності.

Законом від 08.11.2023 № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (набрав чинності 30.01.2024) п.19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України був викладений в новій редакції, а саме:

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто, порядок обчислення позовної давності був змінений з «продовження на строк дії військового стану» на «зупинення на строк дії такого стану».

Верховний Суд у постанові від 12.11.2024 у справі № 911/79/24 зазначив:

« 51. Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який продовжується до цього часу.

52. 15.03.2022 Верховна Рада України прийняла названий вище Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022.

53. Цим Законом розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

54. Таким чином, стаття 681 ЦК України підпадає під перелік статей, строки яких продовжені на період дії в Україні воєнного стану.

55. До того ж згідно з чинною редакцією вказаного пункту ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (зміни внесені до пункту 19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України згідно із Законом України від 08.11.2023 № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини».

56. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пункту 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

57. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» набрав чинності 02.04.2020.

58. Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

59. У цій справі суди попередніх інстанцій, перевіряючи обставини дотримання позивачем позовної давності, передбаченої для вимоги про усунення недоліків товару, виявлених у межах гарантійного строку, про застосування якої заявив відповідач, застосували закони, якими передбачалося продовження і зупинення позовної давності, установленої пунктом 4 частини другої статті 258 і статті 681 ЦК України, до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару.

60. Оскільки з 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно з яким в Україні запроваджений з 12.03.2020 загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан і відповідно станом на 28.12.2023 (дата подання позовної заяви) діяв на усій території України, то позивач звернувся з вимогами до суду першої інстанції у межах позовної давності.

61. Отже, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що у цьому випадку позивач не пропустив позовної давності».

Також, надаючи оцінку наведеним вище положенням ЦК, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 зазначила таке:

« 96. Підсумовуючи, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.

97. Отже, оскільки в цій справі станом на 02 квітня 2020 року позовна давність щодо визнаних судами обґрунтованими позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних не спливла, то перебіг цього строку є зупиненим і дотепер (внаслідок продовження на строк дії карантину та воєнного стану й подальшого зупинення його перебігу на строк дії воєнного стану).

98. За таких обставин звернення до суду з позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих за період з 02 квітня 2017 року по 01 квітня 2024 року, тобто без обмеження останніми трьома роками, що передували подачі позову, є обґрунтованим. Доводи відповідача про безпідставність нарахування позивачем інфляційних втрат та трьох процентів річних протягом зазначеного періоду спростовуються викладеними висновками».

У постанові від 01.12.2025 у справі № 906/1674/23 Верховним Судом вказано:

« 137. Отже, трирічна позовна давність, передбачена ст.257 ЦК, навіть за умови відліку початку її перебігу з 18.01.2018, з урахуванням двох продовжень (згідно з Законами від 30.03.2020 №540-IX (набрав чинності 02.04.2020) і від 15.03.2022 №2120-IX (набрав чинності 17.03.2022)) і одного зупинення (від 08.11.2023 №3450-IX (набрав чинності 30.01.2024)) у цій справі не пропущена.

138. Верховний Суд зауважує, що нормами гл.19 «Позовна давність» розд. V «Строки та терміни. Позовна давність» ЦК не передбачено можливості продовження позовної давності (на відміну від її зупинення (ст.263) чи переривання (ст.264)).

139. Фактично, використовуючи у відповідних положеннях «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК такий термін як «продовження», законодавець мав на увазі саме «зупинення» про що, окрім іншого, свідчить внесення відповідних змін згідно із Законом від 08.11.2023 №3450-IX (замість «продовжуються на строк його дії» - «зупиняється на строк дії такого стану»).

140. Також Верховний Суд зазначає, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи.

141. Цей принцип також відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine», що у перекладі з латинської мови означає «у вагомих сумнівах - на користь людини».

142. Важливо відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи, а тим паче, як у справі, що переглядається, міноритарного акціонера, який є менш захищеною стороною.

143. У зв`язку із зазначеним Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи відповідачів у цій частині».

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Якщо ж суд встановить, що право або охоронюваний законом інтерес позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору (сторона спірних правовідносин за конкретною позовною вимогою), суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за неповажності причин її пропущення, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верхового Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51), від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (пункт 28), від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 129)).

Щодо вимог, які суд визнав обґрунтованими, позовна давність не пропущена, з огляду на продовження її строку та зупинення перебігу, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача 2, що міститься у відзиві на позов, про застосування позовної давності та відмову у позові стосовно тих вимог, які судом задовольняються.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати із сплати судового збору покладаються на відповідачів за первісним позовом пропорційно розміру задоволених вимог.

Відносно зустрічного позову суд зазначає наступне.

Зустрічний позов це позов, що подається відповідачем позивачу для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально - правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу , а лише відповідач за первісним позовом: пред`являється він до первісного позивача. По друге, подання зустрічного позову в порядку статті 180 ГПК відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Способами захисту інтересу особи у правовій визначеності при виконанні договірних зобов`язань можуть бути: 1) визнання права позивача; 2) визнання відсутнім (припиненим) обов`язку позивача; 3) визнання відсутнім (припиненим) права вимоги відповідача. Вказана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 910/14224/20.

Отже, спосіб захисту за зустрічним позовом визначено у відповідності до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 910/14224/20.

Мотивування наявності права первісних позивачів на отримання доходу у вигляді не отриманих дивідендів на невиплачену вартість акцій судом наведено вище при розгляді первісних позовних вимог, що виключає задоволення зустрічного позову в частині вимог про визнання відсутнім права первісних позивачів на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча».

Зустрічний позов в частині визнання зобов`язань припиненими не підлягає також задоволенню з огляду на його необґрунтованість.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 529 ЦК України регулює виконання зобов`язання частинами, яка зазначає, що кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Тобто ця стаття надає право кредитору вирішувати на свій власний розсуд як приймати, так і не приймати виконання зобов`язання частинами.

Щодо «мовчазної згоди» зустрічних відповідачів із запропонованою їм ціною обов`язкового продажу акцій в розмірі 0,08 грн.

У пунктах 182-187 постанови Верховного Суду від 01.12.2025 у справі № 906/1674/23 в подібних правовідносинах сквіз-ауту зазначив:

« 182. ОСОБА_2 вважає, що суди попередніх інстанцій порушили п.6 ст.3 ЦК, якою передбачений принцип добросовісності поведінки, та не врахували висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц.

183. Так, скаржник посилається на загальні висновки Верховного Суду про те, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

184. Натомість позивач зазначає, що право оспорити ціну викупу акцій у процедурі «сквіз-ауту» є правом міноритарного акціонера і не може тлумачитися в парадигмі добросовісності-недобросовісності; саме особа, яка здійснює примус щодо вилучення майна, повинна довести, що вона попередньо, до вилучення майна (акцій) сплатила справедливу компенсацію власнику майна, яке вилучається; представник відповідача намагається створити внутрішнє уявлення суду, що позивач за власної волі продав свої акції, що є очевидним обманом; жодного погодженого встановлення ціни у процедурі «сквіз-ауту» не передбачається, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 908/137/18 наголошується на відсутності можливості впливу міноритарним акціонером на визначення ціни акцій при їх відчуженні без його волевиявлення; позивач з самого початку заявляв про незгоду із встановленою ціною викупу акцій, що доводиться численними письмовими зверненнями позивача; позивач отримав перераховані гроші виключно як частину оплати за акції лише через понад 2 роки від примусового позбавлення його акцій, в тому числі під загрозою закриття банком ескроу-рахунку та неотримання навіть частини вартості; позивач ґрунтовно та детально вказав обставини щодо подання ним позову саме у вказані періоди часу (в тому числі із зазначенням, як складалась усталена судова практика даного типу спорів в Україні) в своїх запереченнях на спільну заяву відповідачів про нібито недотримання позивачем позовної давності та недобросовісності його поведінки.

185. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника.

186. Посилання на те, що суперечливість поведінки позивача полягає в тому, що він вже отримав компенсацію, є необґрунтованим, оскільки, як правильно зазначає позивач у відзиві на касаційні скарги, ЦК, зокрема, його ст.545, передбачає можливість прийняття виконання частково, що не позбавляє сторону у подальшому вимагати виконати зобов`язання повністю (в оспорюваній частині).

187. Також, отримання міноритарним акціонером виплати за примусово вилучені акції, розрахованої на підставі несправедливо визначеної вартості акції, з подальшим оспоренням такої вартості та стягненням грошових коштів у обсязі різниці між справедливою ціною викупу та фактично виплаченою є усталеною практикою та не може вважатися як попередня згода міноритарного акціонера з визначеною заявником публічної безвідкличної вимоги ціною, та, відповідно, подальша зміна його поведінки, яка виражається в оспоренні такої ціни.

Враховуючи встановлені вище обставини та висновки суду з приводу невиконання відповідачами як єдиної економічної групи своїх зобов`язань перед власниками акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» - позивачам у цій справі щодо компенсації в повному обсязі вартості акцій, відсутності правових підстав для визнання зобов`язань припиненими у спірних правовідносинах, підтвердження судом наявності права первісних позивачів на отримання доходу у вигляді не отриманих дивідендів на невиплачену вартість акцій слід підсумувати, що зустрічний позов із заявлених підстав задоволенню не підлягає.

За вказаних обставин, первісний позов підлягає частковому задоволенню, у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову покладається на сторін з урахуванням пропорційності задоволення первісного позову та пропорційності заявлення вимог сімомами позивачами.

При цьому суд враховує, що згідно п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на його заявника - Компанію METINVEST MANAGЕMENT B.V.

Щодо заяви про розподіл судових витрат, поданої 22.12.2025 представником позивачів за первісним позовом.

У вказаній заяві представник просить стягнути витрати на правову допомогу на користь: ОСОБА_1 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_2 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_3 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_4 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_5 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн.; ОСОБА_6 з ОСОБА_7 4 000,00 грн. та з Компанії МЕТINVEST MANAGEMENT B.V. 4 000,00 грн. До вказаної заяви додано розрахунок судових витрат у справі № 908/2654/25.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею 124 ГПК України визначено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 123 ГПК У країни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До закінчення судових дебатів у справі представник первісних відповідачів заявив про відповідні витрати на професійну правничу допомогу.

Представник первісних позивачів підтвердила відповідними доказами факт надання професійної правничої допомоги адвокатом у даній справі.

26.03.2025 між адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною (Адвокат) та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 1.

17.07.2025 між адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною (Адвокат) та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги № 1.

19.05.2021 між адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною (Адвокат) та ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги № 1.

18.06.2025 між адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною (Адвокат) та ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги.

10.06.2025 між адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною (Адвокат) та ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги №3.

05.06.2025 між адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною (Адвокат) та Акціонерним товариством «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» укладено договір про надання правової допомоги № 4.

05.06.2025 між адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною (Адвокат) та ОСОБА_6 (Замовник) укладено договір № 2 про надання правової допомоги.

Відповідно до умов вказаних договорів Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором з питання захисту порушених прав та інтересів Замовника в ході примусового викупу належних Замовнику на праві власності акцій: ПрАТ «ММК ім. Ілліча» на підставі відповідної Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій вказаного емітента (процедура сквіз-ауту), а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені Сторонами.

Між первісними позивачами та адвокатом Погрібною Світланою Олександрівною складено акти виконаних робіт від 17.12.2025.

У постанові від 31.05.2022 у справі № 927/727/21 Верховний Суд сформував наступний висновок: «Судами з урахуванням відповідних законодавчих приписів та правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/996/18, правильно відзначено, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено».

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

За правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21: Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/2685/19 від 08.04.2020.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 125 ГПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 126, частини п`ятої статті 127 та частини п`ятої статті 129 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

З урахуванням принципів розумності, пропорційності, ступіню складності справи, кількості та обсягу поданих у справі заяв по суті, клопоптань, доказів, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат, суд визнає обгрунтованою заявлену суму витрат на послуги адвоката, що понесені первісними позивачами в процесі розгляду первісного позову.

При цьому, суд також враховує умови Договорів про надання правової допомоги, акти виконаних робіт за цими Договорами та розрахунок судових витрат, а також те, що на користь кожного позивача заявлено однакову суму відповідних витрат.

Вказані витрати на професійну правничу допомогу за подання первісного позову покладаються на відповідачів порівну, з урахуванням пропорційності задоволення первісного позову та заявлених у заяві сум щодо кожного позивача.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 50, 123, 129, 180, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 до відповідачів 1, 2 : ОСОБА_7 та Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 146 449 (сто сорок шість тисяч чотириста сорок дев`ять) грн 67 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 24 635 (двадцять чотири тисячі шістсот тридцять пять) грн 50 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 166 420 (сто шістдесят шість тисяч чотириста двадцять) грн 08 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 27 994 (двадцять сім дев`ятсот дев`яносто чотири) грн 88 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 421 874 (чотириста двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят чотири) грн 91 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 72 670 (сімдесят дві тисячі шістсот сімдесят) грн 03 коп.,

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 416 050 (чотириста шістнадцять тисяч п`ятдесят) грн 20 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 69 987 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн 20 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ) суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 491 421 (чотириста дев`яносто одна тисяча чотириста двадцять одна) грн 96 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 82 666 (вісімдесят дві тисяча шістсот шістдесят шість) грн 08 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» () суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 689 112 (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч сто дванадцять) грн 28 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 115 921 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн 19 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути солідарно з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ), суму компенсації (з інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в розмірі 19 499 232 (дев`ятнадцять мільйонів чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті тридцять дві) грн. 93 коп., суму неотриманих дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в 2020 році на загальну суму 3 350 096 (три мільйона триста п`ятдесят тисяч дев`яносто шість) грн. 81 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1 038 (одна тисяча триста вісім) грн. 24 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1 166 (одна тисяча сто шістдесят шість) грн. 49 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 2967 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн. 27 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2752 (дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн 52 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 2 916 (дві тисячі дев`ятсот шістнадцять) грн. 23 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 3 444 (три тисячі чотириста сорок чотири) грн 53 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) на користь Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» () судовий збір в сумі 4 830 (чотири тисячі вісімсот тридцять) грн 20 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.), адреса Zuidplein 216, 1077 XV, Amsterdam, Nethelands (Holland), номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 67253598) на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ) (РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір в сумі 137 095 (сто тридцять сім тисяч дев`яносто п`ять) грн 98 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 751 (дві тисячі сімсот п`ятдесят одна) грн 46 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1 038 (одна тисяча триста вісім) грн. 24 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1 166 (одна тисяча сто шістдесят шість) грн. 48 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 2 967 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн. 27 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 752 (дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн 52 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 2 916 (дві тисячі дев`ятсот шістнадцять) грн. 22 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 3 444 (три тисячі чотириста сорок чотири) грн 53 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ» () судовий збір в сумі 4 830 (чотири тисячі вісімсот тридцять) грн 20 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір в сумі 137 095 (сто тридцять шість тисяч дев`яносто п`ять) грн 98 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 751 (дві тисячі сімсот п`ятдесят одна) грн 47 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В інший частині первісного позову відмовити.

У задоволені зустрічного позову Компанії METINVEST MANAGЕMENT B.V. (Компанія Метінвест Менеджмент Б.В.) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНПОСТ», ОСОБА_6 відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2026.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.