УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

13.02.2026Справа № 910/1363/26

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»
до проФізкультурно - оздоровчого центру «ЦЕНТРАЛІЗОВАНА СИСТЕМА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКИХ СПОРТИВНИХ КЛУБІВ ЗА МІСЦЕМ ПРОЖИВАННЯ «ГОЛОСІЄВО» стягнення заборгованості у розмірі 16 939 грн. 62 коп.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізкультурно - оздоровчого центру «ЦЕНТРАЛІЗОВАНА СИСТЕМА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКИХ СПОРТИВНИХ КЛУБІВ ЗА МІСЦЕМ ПРОЖИВАННЯ «ГОЛОСІЄВО» про стягнення заборгованості у розмірі 16 939 грн. 62 коп.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та додані до неї документи, дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Положеннями частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. При цьому зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Згідно зі статтею 47 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об`єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

З поданої позовної заяви вбачається, що в межах даного позову об`єднано позовні вимоги, які ґрунтуються на чотирьох договорах, а саме:

- Договорі на постачання теплової енергії №7532317-06 від 18.06.2018 року з урахуванням Додаткових угод від 09.07.2018 року, від 18.12.2018 року;

- Договорі про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 23.02.2021 року з урахуванням Додаткової угоди від 30.12.2021 року;

- Договорі про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 20.02.2020 року з урахуванням Додаткових угод від 18.08.2020 року, від 22.12.2020 року;

- Договорі про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 22.01.2019 року з урахуванням Додаткової угоди від 26.12.2019 року.

Однак, заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача різні - Договір на постачання теплової енергії №7532317-06 від 18.06.2018 року з урахуванням Додаткових угод від 09.07.2018 року, від 18.12.2018 року, Договір про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 23.02.2021 року з урахуванням Додаткової угоди від 30.12.2021 року, Договір про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 20.02.2020 року з урахуванням Додаткових угод від 18.08.2020 року, від 22.12.2020 року, Договір про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 22.01.2019 року з урахуванням Додаткової угоди від 26.12.2019 року;

- обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі Договору на постачання теплової енергії №7532317-06 від 18.06.2018 року з урахуванням Додаткових угод від 09.07.2018 року, від 18.12.2018 року, Договору про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 23.02.2021 року з урахуванням Додаткової угоди від 30.12.2021 року, Договору про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 20.02.2020 року з урахуванням Додаткових угод від 18.08.2020 року, від 22.12.2020 року, Договору про закупівлю товару (теплова енергія) №7532317-06 від 22.01.2019 року з урахуванням Додаткової угоди від 26.12.2019 року не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі кожного з чотирьох правочинів.

Крім того, Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою та не є основними та похідними позовними вимогами відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у даному випадку вимоги Позивача щодо стягнення з Фізкультурно - оздоровчого центру «ЦЕНТРАЛІЗОВАНА СИСТЕМА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКИХ СПОРТИВНИХ КЛУБІВ ЗА МІСЦЕМ ПРОЖИВАННЯ «ГОЛОСІЄВО» заборгованості кожного з чотирьох договорів не є похідними вимогами від вимог за кожним з таких договорів.

При вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов, визначених у договорі. За поданою Позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню чотири окремих спори між тими ж сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання Сторонами своїх зобов`язань за кожним з договорів, необхідним є з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли по кожному договору, з`ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами з дослідженням поданих на підтвердження вказаних вимог відповідних доказів окремо, доказів виконання позивачем його зобов`язань за договорами окремо на підставі первинних доказів, доказів часткової сплати відповідачем заборгованості за надані послуги на користь позивача за кожним договором окремо; судом має бути надана правова оцінка договорам з точки зору правової природи укладених договорів, настання строку виконання зобов`язання за кожним місяцем окремо кожного з чотирьох договорів, і в свою чергу при вирішенні вимог, що виникли з договорів, суд має надати оцінку договірним відносинам сторін по трьом договорам, визначити строк їх дії, встановити чи є обставини, на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем своїх зобов`язань підставою вважати їх такими, що виникли з договорів тощо.

Крім того, судом має бути надана оцінка щодо наявності підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за чотирма договорами, належного чи неналежного виконання відповідачем його зобов`язань за кожним договором окремо, зокрема, встановлення наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості по кожному договору окремо, тощо. Також суд звертає увагу, що за кожним договором позивачем заявлено до стягнення заборгованість, 3% річних, інфляційні, а тому суд має дослідити правильність здійсненних позивачем розрахунків заборгованості за кожним договором окремо відповідно до умов кожного договору та встановлення початку перебігу прострочення відповідача й закінчення нарахування 3% річних, інфляційних за кожним місяцем кожного договору окремо.

Оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад й правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, Суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 173 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог та ті, що мають бути ще витребувані докази, в тому числі ті, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими по вказаним договорам відповідно до вимог чинного законодавства України й умов правочинів.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Суд зазначає, що об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в ГПК України, порядок об`єднання позовних вимог. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

Окрім того, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами, які у встановленому порядку мають бути розглянуті компетентним судом.

Враховуючи вищевикладене, Суд доходить висновку, що позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до Фізкультурно - оздоровчого центру «ЦЕНТРАЛІЗОВАНА СИСТЕМА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКИХ СПОРТИВНИХ КЛУБІВ ЗА МІСЦЕМ ПРОЖИВАННЯ «ГОЛОСІЄВО» про стягнення заборгованості у розмірі 16 939 грн. 62 коп. підлягає поверненню Заявнику.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 173, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до Фізкультурно - оздоровчого центру «ЦЕНТРАЛІЗОВАНА СИСТЕМА ДИТЯЧО-ЮНАЦЬКИХ СПОРТИВНИХ КЛУБІВ ЗА МІСЦЕМ ПРОЖИВАННЯ «ГОЛОСІЄВО» про стягнення заборгованості у розмірі 16 939 грн. 62 коп. вважати неподаною та повернути Заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 13 лютого 2026 року.

Суддя О.В. Чинчин