ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р. Справа № 914/1790/25

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Шатан Т.О.,

та представників:

від позивача (скаржника) Бондар Ю.М. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від відповідача Оленюк С.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сокола Геннадія Михайловича, вих.№ 1-29 від 29 жовтня 2025 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року (повний текст підписано 20.10.2025), суддя Коссак С.М.

у справі № 914/1790/25

за позовом Фізичної особи-підприємця Сокола Геннадія Михайловича, м. Рівне

до відповідача Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

про визнання недійсним та скасування рішення

встановив:

05 червня 2025 року Фізична особа-підприємець Сокол Геннадій Михайлович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2025 року № 63/31-р/к у справі № 63/5-13-125-2024.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року у справі № 914/1790/25 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України вжило всіх передбачених законодавством заходів для належного повідомлення ФОП Сокола Г.М. про вимогу щодо надання інформації. Суд встановив, що вимога надіслана за офіційною адресою місцезнаходження позивача, зазначеною в ЄДР, однак не була отримана з причин, залежних від самого позивача, та повернута поштовим оператором за закінченням строку зберігання. У зв`язку з цим, вимогу було оприлюднено на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України, що відповідно до Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України заяв і справ, вважається належним врученням. Суд дійшов висновку, що з моменту спливу десяти днів з дати оприлюднення вимога вважається врученою, а строк для надання інформації - таким, що настав. Неподання ФОП Соколом Г.М. запитуваної інформації у встановлений строк є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції. Враховуючи викладене, суд визнав правомірним накладення штрафу та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач Фізична особа-підприємець Сокол Геннадій Михайлович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року у справі № 914/1790/25 та ухвалити нове про задоволення позову. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що ФОП Сокол Г.М. фактично не отримував вимогу голови Західного міжобласного територіального відділення АМК України від 18.09.2024 № 63-02/3315е до 04.01.2025, а отже був позбавлений можливості своєчасно її виконати. При цьому зазначає, що суд залишив поза увагою усталену правову позицію Верховного Суду, згідно з якою передумовою обов`язку надання інформації є належне отримання суб`єктом господарювання відповідної вимоги, а у разі заперечення такого факту, орган АМК повинен довести її вручення. Скаржник звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що рекомендованим листом було надіслано саме вимогу від 18.09.2024, що судом не було належним чином оцінено. На думку апелянта, з довідки АТ «Укрпошта» вбачається, що відправлення було повернуте за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджує його неотримання адресатом. Поряд з цим зазначає, що суд також безпідставно зазначив у рішенні, що від ФОП Сокол Г.М. не надходило звернень чи клопотань, хоча в матеріалах справи наявний лист від 18.12.2024 з проханням повторно надіслати вимогу та продовжити строк для надання інформації. Після фактичного отримання копії вимоги 04.01.2025 позивач надав повну відповідь з витребуваними документами у розумний строк, що було підтверджено її отриманням Відділенням АМК 16.01.2025. За таких обставин, позивач вважає, що висновки суду про порушення з боку ФОП Сокол Г.М. є передчасними, необґрунтованими та зробленими з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зокрема, зазначає, що вимога голови Західного відділення АМК України від 18.09.2024 надіслана ФОП Соколу Г.М. за адресою, зазначеною в ЄДР, у порядку та спосіб, передбачені законодавством. У зв`язку з її неврученням поштовим відправленням вимога була належним чином оприлюднена на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України, а отже вважається врученою адресату через десять днів з моменту такого оприлюднення. Також вказує на те, що позивач не надав витребувану інформацію у встановлений строк, що утворює склад порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції». Таким чином, рішення адміністративної колегії Відділення № 31 прийнято в межах повноважень, у встановлений законом строк та з дотриманням процедури притягнення до відповідальності; розмір штрафу визначено відповідно до вимог статті 52 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» та Порядку визначення розміру штрафу з урахуванням обставин справи. Звертає увагу на те, що посилання апелянта на практику Верховного Суду та постанову пленуму ВГСУ є безпідставними, оскільки наведені рішення ухвалені в непорівнюваних правовідносинах або не є джерелами правозастосовної практики. З огляду на викладене, відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судове засідання з розгляду справи апеляційним судом проводилося в режимі відеоконференції на підставі заяви представника позивача та відповідної ухвали суду.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив такі задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року у справі № 914/1790/25 та ухвалити нове про задоволення позову, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі Відділення), розглядаючи заяву ТОВ «СУПЕРМАШ» від 30.07.2024 № 54, діючи на підставі статей 3, 7, 17, 22, 22-1 ЗУ «Про Антимонопольний комітет України» та Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням АМК України від 23.02.2001 № 32-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (зі змінами), направило Фізичній особі-підприємцю Соколу Геннадію Михайловичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) вимогу голови Відділення від 18.09.2024 № 63-02/3315е (далі Вимога).

У зазначеній Вимозі ФОП Соколу Г.М. запропоновано у десятиденний строк з дня її отримання подати до Відділення визначену інформацію та належним чином засвідчені копії документів.

У встановлений головою Відділення строк відповідь на Вимогу Фізичною особою-підприємцем Соколом Геннадієм Михайловичем надана не була. За результатами розгляду справи № 63/5-13-125-2024 такі дії ФОП Сокола Г.М. кваліфіковані як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», а саме: неподання інформації на вимогу голови Відділення у визначений строк.

31 березня 2025 року адміністративна колегія Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи № 63/5-13-125-2024 ухвалила рішення № 63/31-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким на Фізичну особу-підприємця Сокола Геннадія Михайловича (РНОКПП НОМЕР_1 ) накладено штраф у розмірі 15 000 грн.

Розгляд справи № 63/5-13-125-2024 розпочато розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 03.12.2024 № 63/143-рп/к на підставі подання П`ятого відділу досліджень і розслідувань Західного міжобласного територіального відділення АМК України від 20.03.2025 № 63-03/124-П з попередніми висновками. Копію зазначеного розпорядження листом від 04.12.2024 № 63-02/4800е надіслано ФОП Соколу Г.М., яку, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 043, останній отримав 13.12.2024.

Посвідчену копію подання про попередні висновки від 20.03.2025 № 63-03/124-П у справі № 63/5-13-125-2024 Відділення направило ФОП Соколу Г.М. листом від 20.03.2025 № 63-02/2324е, яку останній отримав 26.03.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 988.

Водночас інформацію про попередні висновки у справі та повідомлення про дату і час її розгляду було оприлюднено 24.03.2025 на офіційному веб-сайті Західного міжобласного територіального відділення АМК України.

ФОП Сокол Г.М. листом, зареєстрованим у Відділенні 27.03.2025 за вх. № 63-01/1225, подав заперечення та пояснення на подання про попередні висновки у справі № 63/5-13-125-2024.

У Вимозі зазначалося, що відповідно до статей 22 та 22-1 ЗУ «Про Антимонопольний комітет України» вимоги голови територіального відділення є обов`язковими для виконання у встановлені строки, а суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на такі вимоги документи, пояснення та іншу інформацію, необхідну для виконання завдань Антимонопольного комітету України. Також у Вимозі містилося попередження про відповідальність за неподання інформації, подання її в неповному обсязі або подання недостовірних відомостей, передбачену пунктами 13 15 статті 50 та статтею 52 ЗУ «Про захист економічної конкуренції».

Вимогу направлено ФОП Соколу Г.М. 18.09.2024 рекомендованим поштовим відправленням № 194 за адресою його місцезнаходження, зазначеною в ЄДР: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» (ф. 20) від 07.10.2024 зазначене поштове відправлення повернуте за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з пунктом 3 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у разі невручення вимоги за місцем проживання фізичної особи така вимога підлягає розміщенню на офіційному вебсайті Комітету і вважається врученою через десять днів з дня її оприлюднення. Вимогу було оприлюднено 15.10.2024 на офіційному веб-сайті Відділення, у зв`язку з чим, вона вважається врученою ФОП Соколу Г.М. 25.10.2024.

Таким чином, кінцевим днем строку подання інформації за Вимогою було 04.11.2024, однак у зазначений строк ФОП Сокол Г.М. відповідь не надав. Звернень чи клопотань щодо продовження строку подання інформації або надання роз`яснень у цей період до Відділення не надходило.

Лише 18.12.2024 ФОП Сокол Г.М. звернувся до Відділення з листом (вх. № 63-01/3129) з проханням повторно направити Вимогу та продовжити строк надання інформації на десять днів з моменту її отримання.

Листом від 26.12.2024 № 63-02/5271е Відділення повідомило, що чинним законодавством не передбачено процедури поновлення строку надання відповіді на вимогу голови Відділення та зазначило про можливість подання відповіді у межах розгляду справи № 63/5-13-125-2024.

Надалі ФОП Сокол Г.М. листом, зареєстрованим у Відділенні 16.01.2025 за вх. № 63-01/113, надав відповідь на вимогу голови Відділення від 18.09.2024 № 63-02/3315е.

Таким чином, позивач вважає, що наявні підстави, передбачені ст. 59 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», для визнання недійсним та скасування рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/31-р/к від 31.03.2025 у справі №63/5-13-125-2024, оскільки відповідачем не доведено факт отримання позивачем вимоги від 18.09.2024 №63-02/3315е, як підставу для накладення на нього штрафу, у зв`язку з неподанням інформації у визначений у вимозі строк.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 5 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів, а щодо розгляду та вирішення справ про надання дозволів та висновків на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання - також з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру".

Згідно з ст.3 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Приписами ст.4 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України.

В силу ст.17 ЗУ «Про Антимонопольний комітет України» голова територіального відділення Антимонопольного комітету України при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках має право вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Положеннями статей 22 та 22-1 ЗУ «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно- господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Отже, орган Антимонопольного комітету України визначає форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Неподання суб`єктом господарювання інформації на вимогу органу Комітету є актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, вимогу голови Відділення від 18.09.2024 № 63-02/3315е направлено ФОП Соколу Г.М. того ж дня 18.09.2024 рекомендованим поштовим відправленням № 194 за адресою його місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_2 . Зазначене рекомендоване поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до пункту 3 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р, зі змінами) (далі - Порядок), у разі невручення вимоги про надання інформації за місцезнаходженням юридичної особи або за останнім відомим задекларованим чи зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, орган Комітету або голова територіального відділення зобов`язані забезпечити розміщення такої вимоги на офіційному веб-сайті Комітету. У такому випадку вимога вважається врученою адресату через десять днів з дня її оприлюднення на офіційному веб-сайті Комітету.

З метою виконання зазначених приписів Відділенням забезпечено оприлюднення вимоги про надання інформації 15.10.2024 року на офіційному веб-сайті Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за посиланням:https://westernmtv.anmi.gov.ua/news/vymoha-pro-podannia-infbrmatsii-do-fop-sokol-hm.

Відтак, останнім днем строку для надання інформації на зазначену вимогу було 04.11.2024, проте ФОП Сокол Г.М. у встановлений головою Відділення строк витребувану інформацію не надав.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з заявами/клопотаннями щодо продовження строку надання інформації на Вимогу в період до 04.11.2024.

Відповідно до п.п.13-15 ст.50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню.

Згідно з ст.51 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, вимога голови Відділення для суб`єктів господарювання є обов`язковою, ненадання інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Доказів на підтвердження того, що позивач надав інформацію у встановлені строки, яка вимагалась головою Відділення від 18.09.2024 № 63-02/3315е, матеріали справи не містять, а позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження наведеного суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що Антимонопольний комітет України діяв у межах наданих повноважень щодо витребування у позивача відповідної інформації, використав усі можливі способи повідомлення, а позивач в свою чергу зобов`язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволення позову, оскільки відповідачем було вжито всіх можливих і передбачених законом заходів для належного вручення вимоги ФОП Соколу Г.М., проте останній у встановлений головою Відділення строк витребувану інформацію не надав.

Щодо доводів скаржника про неврахування позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що термін «подібні правовідносини» може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

Звертаючись до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в від 23 січня 2025 року в справі № 910/20152/23, ВС зазначає, що «суди попередніх інстанцій зазначивши, що передумовою виконання Вимоги з надання інформації в силу статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" є отримання такої вимоги суб`єктом господарювання, у якого запитується необхідна територіальному відділенню АМК інформація, та встановивши, що позивачем не була у належний спосіб отримана Вимога, дійшли висновку про наявність визначених Законом підстав для скасування Рішення АМК. Доводи касаційної скарги зводяться до не дослідження судами попередніх інстанцій поданих територіальним відділенням АМК доказів, які, на думку відповідача, підтверджують направлення головою територіального відділення АМК Вимоги Товариству та незгодою з відхиленням судом першої інстанції клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження, встановлення додаткового строку для долучення доказів до матеріалів справи».

Відтак, об`єктом дослідження у справі № 910/20152/23 є недотримання судами процесуальних норм стосовно розгляду клопотань, несвоєчасності подання доказів тощо, в той час як у спірних правовідносинах, у справі № 914/1790/25 судом встановлено, що відповідачем (Відділенням) вжито всіх передбачених заходів для належного повідомлення про наявність вимоги про надання інформації та подані докази та підтвердження цих обставин.

Що стосується справи № 915/296/20, то така відрізняється від справи, що розглядається, за обставинами, а саме: отримання повідомлення від підприємства зв`язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Щодо посилань скаржника на постанови Пленуму Вищого господарського суду України, колегія суддів звертає увагу, що в силу ч.4.ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ФОП Сокола Г.М. про визнання недійсним та скасування рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2025 року № 63/31-р/к у справі № 63/5-13-125-2024

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року у справі № 914/1790/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сокола Геннадія Михайловича без задоволення.

Матеріали справи № 914/1790/25 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 02 лютого 2026 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.