ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 Справа № 914/1822/25

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О. Ю. за участі секретаря судового засідання Свистуна П.О. розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи за позовом: Приватного підприємства «Індустріальний парк «Жидачів», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут транспортно-енергетичних систем України», м. Київ,

про стягнення 306977,8 грн. та зобов`язання повернути об`єкт оренди

За участі представників:

від позивача: Цукорник С.Г. - адвокат,

від відповідача: Омельницький С.Ю. - адвокат.

Суть спору: Приватне підприємство «Індустріальний парк «Жидачів», м. Львів, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут транспортно-енергетичних систем України», м. Київ, 147500 грн. заборгованості по орендній платі, 120000 грн. неустойки, 26093,46 грн. неустойки за прострочення терміну внесення орендної плати, 12268,99 грн. інфляційних, 1115,34 грн. трьох процентів річних та зобов`язання відповідача повернути позивачу об`єкт оренди за договором оренди № 01/11/22 від 01.11.2022 р.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що 01 листопада 2022 р. між сторонами у справі укладено Договір оренди № 01/11/22 гаражу та частини торгівельного майданчика строком на 14 місяців (до 31.12.2023 р.). Позивач стверджує, що на підставі ст. 764 ЦК України Договір продовжено до 28.02.2025 р.

Відповідач не виконав встановленого п. 8.2. Договору обов`язку та протягом 3 календарних днів з моменту закінчення дії договору об`єкт оренди позивачу не передав.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати, пеню за несвоєчасну сплату орендної плати, встановлену п. 9.2.1. Договору, три проценти річних та інфляційні, нараховані згідно з ст. 625 ЦК України та встановлену ст. 785 ЦК України неустойку за несвоєчасне повернення майна, а також зобов`язати відповідача повернути об`єкт оренди.

Заперечення відповідача.

Відповідач у відзиві (а.с. 129-133) визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 127500 грн., у задоволенні решти позовних вимог просить відмовити.

Заперечуючи проти частини позовних вимог, відповідач посилається на те, що відповідно до п. 5.1. Договору розмір орендної плати становив 12750 грн. на місяць. Між сторонами не укладались жодні додаткові угоди, умови яких збільшували б розмір місячної орендної плати.

Листом № 2025-0-16/5283 відповідач повідомив позивача про відсутність намірів продовжувати дію Договору оренди та запропонував оформити акт приймання-передачі майна з оренди від 31 січня 2025 р.

Відповідач стверджує, що до листа він долучив два підписаних із свого боку примірники акту приймання-передачі майна.

Позивач жодних відповідей на цей лист не надав, підписаного примірника акту приймання-передачі майна відповідачу не повернув.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що об`єкт оренди він фактично повернув позивачу в останній день дії Договору, а саме: 31.01.2025 р.

Відповідь на відзив (а.с. 158-161).

Позивач наполягає, що Договір оренди було продовжено на той самий строк, на який його укладено, а саме: на 14 місяців.

Підстав для дострокового розірвання Договору з 31.01.2025 р. не було, договір продовжував свою дію до 28.02.2025 р.

Відповідач встановлений пунктами 8.3.-8.5. Договору обов`язок з повернення об`єкта оренди після закінчення строку дії договору та підписання акту приймання-передачі майна з оренди не виконав.

Доводи відповідача про фактичне повернення майна не підтверджено доказами. На час розгляду справи судом на об`єкті знаходиться спецтехніка, транспортні засоби та інше майно відповідача, що підтверджується Актами огляду об`єкта від 07.08.2025 р. та від 08.08.2025 р.

Позивач зазначає, що орендна плата збільшена ним в односторонньому порядку на підставі п. 5.7. Договору.

Листом від 30.12.2024 р. позивач повідомив відповідача, що з 01.02.2025 р. розмір орендної плати становитиме 20000 грн.

Відповідач не надав доказів, які б свідчили, що позивач ухилявся від виконання свого обов`язку щодо прийняття майна з оренди.

Заперечення на відповідь на відзив (а.с. 178-181).

Відповідач зазначає, що на фотоматеріалах, які додано позивачем до акту огляду об`єкта оренди, зображено техніку і її частини, які розміщені не на майданчику з твердим покриттям. У Акті № 1 вказано, що гараж зачинено, а у Акті № 2 уже зазначається, що гараж відчинено та він знаходиться у експлуатації, проте жодних доказів на підтвердження того факту, що майно перебуває в межах об`єкту оренди не надано.

У зв`язку з цим відповідач вважає подані позивачем акти та фотоматеріали неналежними і недостовірними доказами.

Наявні у справі листи не можуть бути доказами зміни сторонами договору розміру орендної плати.

Відповідач посилається на те, що п. 9.2.3. Договору встановлено неустойку у розмірі 5 % від розміру місячної орендної плати за кожен день протермінування повернення об`єкту оренди.

У клопотанні про долучення доказів від 12.09.2025 р. (а.с. 187-188) позивач зазначає, що він здійснив виклик поліції на об`єкт оренди, яка встановила, що на об`єкті оренди 12.08.2025 р. перебували працівники відповідача. Вказане підтверджується матеріалами ІКС ІПНП № 5968 ВиП № 1 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області від 12.08.2025 р.

Письмові пояснення позивача від 16.09.2025 р. та від 10.11.2025 р. (а.с. 218-220, 230-232).

Позивач заперечує факт надіслання йому відповідачем примірників акту приймання-передачі майна з оренди. Накладна ТОВ «Нова пошта» не містить інформації про вкладення у поштове відправлення.

Відповідач не заперечував щодо збільшення розміру орендної плати у листі від 16.01.2025 р. № 2025-01-16/5283. Він лише повідомив, що не має наміру продовжувати договір оренди, користуючись при цьому й надалі орендованим майном.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява залишалась судом без руху. Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У підготовчому судовому засіданні судом оголошувалась перерва, що відображено в протокольній ухвалі суду.

Ухвалою суду поновлено позивачу строк на подання Акту огляду об`єкта оренди від 12.08.2025, адвокатського запиту від 28.08.2025 р., листа від 08.09.2025 р. з додатками на 13 арк., долучено до матеріалів справи докази, які є додатком до клопотання позивача від 12.09.2025р., закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/1822/25 до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях з розгляду справи по суті оголошувались перерви та судові засідання з розгляду справи по суті відкладались з підстав, зазначених в наявних у матеріалах справи ухвалах суду, в тому числі й протокольних.

Крім цього, судом задовольнялось клопотання відповідача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування обставин, які підтверджують факти наявності заборгованості відповідача перед позивачем із сплати орендної плати та порушення строків сплати орендної платі й повернення майна після закінчення Договору оренди. До предмета доказування відповідача належить доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві.

Вичерпний перелік доказів, якими сторони підтверджують наявність обставин, що є предметом доказування у справі, зазначено ними в додатках до позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив та додаткових пояснень.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Між сторонами у справі 01.11.2022 р. укладено Договір оренди № 01/11/22 з Додатком № 1 (а.с. 14-17).

Згідно з п.п. 1.1., 4.1., 5.1., 5.2., 5.7., 8.2., 8.3., 9.2.1. Договору оренди позивач зобов`язався передати, а відповідач прийняти у тимчасове платне користування Об`єкт оренди: гараж площею 76,6 кв. м та частину торгівельного майданчика з твердим покриттям загальною площею 0.09 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жидачівський район, м. Жидачів, вулиця Галицького Д., будинок 86.

Сторони погодили, що: Договір вважається укладеним і набуває чинності з 01 листопада 2022 року та діє до 31 грудня 2023 р. включно; розмір орендної плати становить 12750 грн.; орендна плата сплачується щомісячно до 5 числа місяця, в якому здійснюється оренда; орендна плата може змінюватися з ініціативи позивача, про що відповідач має бути повідомлений за 1 місяць до дати зміни орендної плати; Об`єкт оренди повинен бути переданий відповідачем та прийнятий позивачем протягом трьох календарних днів з моменту закінчення дії Договору або його дострокового розірвання..

В силу приписів пунктів 8.2. та 9.2.1. Договору відповідач взяв на себе зобов`язання протягом трьох календарних днів з моменту закінчення терміну дії даного Договору або його дострокового розірвання підготувати Об`єкт оренди до передачі позивачу та звільнити його, а також сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день протермінування сплати орендної плати.

Актом № 1 приймання-передачі в оренду від 01 листопада 2022 р. (а.с. 17) підтверджується факт передачі позивачем відповідачу в оренду майна, про яке йдеться у пункті 1.1. Договору оренди.

Позивач стверджує, що переданий відповідачу в оренду гараж площею 76,6 кв. м є частиною належного позивачу на праві власності адмінбудинку - одноповерхової цегляної нежитлової будівлі (літ. «А-1») площею 653,2 кв. м, приміщення, зазначені у експлікації (а.с. 113-115) під номерами 43-45. У матеріалах справи немає доказів, які б спростовували такі аргументи позивача, відповідач доводи позивача в цій частині не заперечив та не спростував.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 254977833, який сформовано 29.04.2021 р. (а.с. 116-117), підтверджується факт державної реєстрації права власності позивача на цегляну нежитлову будівлю (літ. «А-1») площею 653,2 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Жидачів, вул. Галицького Д., будинок 86.

Відповідач у відзиві визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього 127500 грн. заборгованості з орендної плати за 10 місяців оренди майна позивача. Визнання відповідачем наявності у нього заборгованості з орендної плати свідчить про те, що відповідач визнає й факт продовження дії Договору оренди після закінчення строку оренди (31.12.2023 р.) ще на 10 місяців.

Позивач стверджує, що відповідач сплатив орендну плату лише за 12 місяців оренди майна в сумі 153000 грн. і вказані доводи позивача відповідачем не спростовані.

Зазначені обставини в силу приписів ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню, оскільки у матеріалах справи немає доказів наявності обґрунтованих підстав вважати ці обставини недостовірними або визнаними у зв`язку із примусом.

На підставі ст. 191 ГПК України суд приймає визнання відповідачем позову в частині наявності у нього 127500 грн. заборгованості з орендної плати. За таких обставин 127500 грн. заборгованості з орендної плати за користування майном протягом 10 місяців підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується аргументів позивача про продовження дії договору оренди на підставі ст. 764 ЦК України до 28.02.2025 р., наявності у відповідача заборгованості із сплати орендної плати у розмірі 20000 грн. за лютий 2025 р., а також права позивача змінювати розмір орендної плати в односторонньому порядку, то суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, який додано до позовної заяви (а.с. 12-13), предметом спору у справі є заборгованість з орендної плати, що виникла за період користування відповідачем майном з 01.04.2023 р. до 28.02.2025 р.

Позивач вважає, що місячна орендна плата у період з 01.11.2022 р. до 31.01.2025 р. становила 12750 грн., а з 01.02.2025 р. до 28.02.2025 р. - 20000 грн.

Як визнає у розрахунку ціни позову позивач, та не заперечує відповідач, орендар сплатив орендну плату в розмірі 153000 грн., за 12 місяців оренди, виходячи з місячного розміру орендної плати 12750 грн. за період з 01.04.2023 р. до 31.03.2024 р.

Відповідач визнав свою заборгованість перед позивачем ще за 10 місяців користування майном (з 01.04.2024 р. до 31.01.2025 р.), виходячи із розміру місячної орендної плати 12750 грн. Визнання позову в цій частині судом прийнято.

Спірними залишаються заборгованість з орендної плати за один місяць (лютий 2025 р.) в розмірі 7250 грн. та факт продовження дії договору до 28.02.2025 р.

Позивач стверджує, що розмір орендної плати за цей місяць становив 20000 грн., тоді як відповідач вважає, що місячна орендна плата під час дії договору становила 12750 грн. Відповідач заперечує наявність у позивача права збільшувати розмір орендної плати в односторонньому порядку.

Такі доводи відповідача обґрунтовані. Дійсно, п. 5.7. Договору встановлено норму, згідно з якою «орендна плата може змінюватися з ініціативи позивача, про що відповідач має бути повідомлений за 1 місяць до дати зміни орендної плати». Цією нормою (п. 5.7.) Договору не встановлено права позивача змінювати розмір орендної плати в односторонньому порядку. Зміна розміру орендної плати «з ініціативи» позивача не виключає необхідності погодження такої зміни відповідачем. Тоді як зміна орендної плати «в односторонньому порядку позивачем» не потребує додаткових погоджень відповідача.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач листом від 16.01.2025 р. (а.с. 76), який долучено позивачем до позовної заяви, проти збільшення орендної плати до 20000 грн. заперечив.

Крім цього, в силу приписів ст. ч. 1 ст. 284 ГК України, який був чинним під час дії договору оренди № 01/11/22, розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 762 ЦК України, ч. 5 ст. 180, ч. 1 ст. 286 ГК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому ГК України, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У наведеній вище правовій нормі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору (стаття 629 ЦК України). У частині другій статті 632 ЦК України допускається наявність винятків, які можуть бути встановлені договором або законом. При цьому в законі або ж договорі обов`язково мають бути визначені як випадки зміни ціни, так і умови такої зміни.

Такий висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, які викладено у його постанові від 19.08.2019 р. у справі № 395/499/16-ц, яку ухвалено за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 10 травня 2017 р. (у справі ухвалено Верховним Судом дві постанови від 19.08.2019 р.)

Приписами пункту 5.7. Договору оренди № 01/11/22 не визначені випадки, коли можливою є зміна ціни (орендної плати) позивачем в односторонньому порядку.

Позивач не посилається на правові норми, закріплені у законодавстві України, які надавали б йому, як орендодавцю, право в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати за користування майном, що є приватною власністю.

Що стосується аргументів сторін стосовно строку дії договору, то згідно з ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Після встановленої п. 4.1. Договору оренди № 01/11/22 дати закінчення його дії (31 грудня 2023 р.) відповідач продовжував користуватись орендованим майном без зауважень та застережень з боку позивача. Тому суд дійшов висновку, що договір на підставі ст. 764 ЦК України продовжено з 01.01.2024 р. ще на 14 місяців, до 28.02.2025 р.

Доводи відповідача про те, що спірний Договір припинив свою дію 31 січня 2025 р. необґрунтовані, оскільки в силу п. 10.4. Договору відповідач мав право розірвати договір оренди достроково в односторонньому порядку за умови письмового попередження позивача про дострокове розірвання за 2 місяці до такого розірвання. Тоді як лист № 2025-01-16/5283 (а.с. 76), на який посилається відповідач як на доказ належного повідомлення позивача про дострокове розірвання договору та передачі орендованого майна, датований 16 січня 2025 р. і не міг бути надісланий позивачу раніше цієї дати. Вказаний лист не підтверджує факту дотримання відповідачем вимог п. 10.4. Договору та письмового попередження позивача про дострокове розірвання Договору за 2 місяці до такого розірвання.

У матеріалах справи немає доказів надіслання (передачі) відповідачем позивачу листа № 2025-01-16/5283 разом з вказаним у ньому додатком (актом приймання-передачі майна з оренди від 31 січня 2025 р.). Позивач заперечує факт отримання такого акту разом з листом. В силу приписів п.п. 8.2., 8.3. Договору на відповідача покладено обов`язок підготувати об`єкт оренди до передачі позивачу та передати його позивачу протягом 3 календарних днів з моменту закінчення терміну дії Договору або його дострокового розірвання.

Факт дії Договору оренди до 28.02.2025 р. визнається позивачем та не заперечується.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати підлягають задоволенню частково, в сумі 140250 грн.

Беручи до уваги викладені вище та встановлені судом обставини, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на підставі п. 9.2.1. Договору оренди № 01/11/22 та ст. 625 ЦК України пені за прострочення сплати орендної плати з 01.09.2024 р. до 31.05.2025 р., інфляційних за вересень 2024 р. - квітень 2025 р. та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з 01.03.2025 р. до 31.05.2025 р. підлягають задоволенню частково. Позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 14547,58 грн. пені, 12036 грн. інфляційних та 1060,52 грн. трьох процентів річних. Позовні вимоги в частині стягнення решти пені, трьох процентів річних та інфляційних задоволенню не підлягають в зв`язку з їх безпідставністю.

Що стосується стягнення неустойки, встановленої ст. 785 ЦК України, за невиконання відповідачем з 04.03.2025 р. по 01.06.2025 р., обов`язку щодо повернення речі, в зв`язку з припинення договору найму, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка, встановлена ч. 2 ст. 785 ЦК України, в розмірі 74032,26 грн., виходячи з місячної орендної плати в розмірі 12750 грн.

На підставі ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяву позивача від 07.01.2026 р. в частині збільшення позивачем періоду, за який нараховано таку неустойку, до 04.06.2026 р. Заяву подано на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів під час розгляду справи по суті, а не у підготовчому провадженні. Позивачем без поважних причин порушено строк, встановлений ч. 3 ст. 46 ГПК України, на подання такої заяви. Клопотання про поновлення пропущеного строку позивачем не подано.

Аргументи відповідача щодо повернення Предмета Договору оренди шляхом направлення позивачу разом з листом № 2025-01-16/5283 від 16 січня 2025 р. акту приймання-передачі майна з оренди спростовуються відсутністю доказів прийняття такого майна з оренди уповноваженим представником позивача. Позивач факт передачі йому майна з оренди заперечує.

Наявні у матеріалах справи Акт огляду об`єкта оренди від 12.08.2025 р. з додатками, пояснення, відібрані 12.08.2025 р. ВП № 1 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області в працівників відповідача та лист ВП № 1 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області від 18 серпня 2025 р. № 5968/49/01-2025 (а.с. 190-204, 206 на звороті) спростовують факт повернення відповідачем після закінчення дії Договору оренди предмета оренди позивачу та підтверджують факт перебування працівників і техніки відповідача за адресою: м. Жидачів, вул. Д. Галицького, 86.

Враховуючи наведене, а також встановлений розділом 8 Договору оренди і ч. 1 ст. 785 ЦК України обов`язок відповідача, у разі припинення договору найму, негайно повернути позивачу річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача повернути предмет оренди обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір у справі, суд, крім наведених вище правових норм, враховуючи зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, керувався приписами ст. ст. 525, 526, 530, 629, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 230, ч. 1 ст. 283, ч. 4 ст. 284, ч. 1 ст. 291 ГК України. Відповідно до цих правових норм зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об`єктом оренди може бути, зокрема й нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України. Відповідач частково визнав позовні вимоги. Тому 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову в частині визнаних відповідачем позовних вимог підлягають поверненню позивачу за його заявою ухвалою суду після набрання рішення законної сили.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 201-220, 236, 238, 239, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства «Індустріальний парк «Жидачів» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 16, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут транспортно-енергетичних систем України» (04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 8, офіс 35, ) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут транспортно-енергетичних систем України» (04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 8, офіс 35, ) на користь Приватного підприємства «Індустріальний парк «Жидачів» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 16, ) 140250грн. заборгованості по орендній платі, 74032,26грн. неустойки за прострочення терміну повернення об`єкта оренди, 14547,58грн. неустойки за прострочення терміну внесення орендної плати, 12036грн. інфляційних, 1060,52грн. 3% річних та 4560,52 грн. судового збору.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут транспортно-енергетичних систем України» (04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 8, офіс 35, ) повернути Приватному підприємству «Індустріальний парк «Жидачів» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 16, ) об`єкт оренди за договором оренди № 01/11/22 від 01.11.2022 року: гараж площею 76,6 кв.м та частину торгівельного майданчика з твердим покриттям площею 0,09 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Галицького Данила, будинок 86.

Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Повернути Приватному підприємству «Індустріальний парк «Жидачів» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 16, ) за його заявою ухвалою суду після набрання рішенням суду законної сили 765 грн. судового збору.

4. Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. На рішення Господарського суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 05.02.2026 р.

Суддя Бортник О.Ю.