ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4759/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, )

До відповідача: Приватного підприємства ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН (73008, м. Херсон, вул. Грінченка, 7, )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Граненко М.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства (далі ПП) ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 011/89811/00642527 від 10 вересня 2019р. у розмірі 70 465 грн 24 коп.

Ухвалою суду від 01.12.2025р. прийнято позовну заяву №916/4759/25 до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 23.12.2025р. Ухвалою суду від 23.12.2025р. відкладено судове засідання на 13.01.2026 р. Ухвалою суду від 13.01.2026р. судове засідання призначено на 03.02.2026р.

Позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ", підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Також просить здійснювати розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Відповідач - ПП ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН, не скористався своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Ухвала про відкриття провадження по справі направлялась відповідачу на його поштову адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернулась з відміткою Укрпошти «адресат відсутній».

В ухвалі від 16.01.2023р. у справі №916/3670/21 Верховний Суд зазначив, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18).

Крім того, Господарським судом Одеської області розміщувались публікації щодо розгляду справи на офіційному сайті судової влади в мережі Інтернет.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, місце та час судових засідань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райфайзен Банк» (далі - АТ «Райфайзен Банк» ) (Банк/Кредитор) та ПП ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН (Позичальник) уклали Кредитний договір №011/89811/00642527 від 10 вересня 2019р. (далі - Кредитний договір/Договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти надалі (Кредит) в формі Невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 300000 грн. (Ліміт), а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму Кредиту, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором.

Згідно п. 1.2. Кредитного договору кінцевий термін надання Кредиту - 10.11.2019_р. становить останній день, коли Позичальник може звернутися до Кредитора з метою отримання Кредиту.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору Кінцевий термін погашення Кредиту -10 вересня 2022р.р., або інша дата визначена відповідно до пункту 5.4. або статті 8 Договору (останній день строку користування Кредитом, до закінчення якого Позичальник зобов`язаний здійснити Погашення заборгованості за Договором в повному обсязі).

Як зазначає позивач, у розділі «Реквізити сторін» Кредитного договору поточним рахунком Позичальника зазначено № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райфайзен Банк», код банку 380805.

На виконання п. 3.1. Кредитного договору, Банком було перераховано за заявами Позичальника на його рахунок № НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 300 000 грн.

На твердження позивача, факт отримання Позичальником кредитних коштів на загальну суму 300 000 грн підтверджується випискою по рахунку Позичальника

Згідно п. 2.1. Кредитного договору протягом строку фактичного користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28% річних в т.ч. за користування Кредитом після настання кінцевого терміну погашення Кредиту визначеного пунктом 1.3. Договору. Розмір процентної ставки може змінюватись в порядку та випадках, передбачених цим Договором.

Позивач звертає увагу, що відповідно до п. 5.2., 5.3. Кредитного договору Позичальник здійснює повернення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми Кредиту та сплату Процентів за його користування. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, 10 числа (надалі Дата платежу), та при погашенні заборгованості за Кредитом в повному обсязі. При простроченні погашення ануїтетного платежу Проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за Кредитом за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передюачених Графіком.

Позивач зазначає, що станом на 28.07.2025р. за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 70 465 грн 24 коп., з яких: 70 465 грн 24 коп. заборгованість за кредитом.

Як заявляє позивач, 24.07.2024р. між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-79, у відповідності до умов якого АТ "Райффайзен Банк" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "Райффайзен Банк" права вимоги до Боржників, що вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості).

Згідно п.п.2.2. Договору відступлення права вимоги відступлення до ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується(ються) Сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників.

Як зазначає позивач, відповідно до Реєстру Боржників 28 липня 2025р. до Договору відступлення права вимоги № 114/2-79 від 24.07.2025р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ПП ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН за Кредитним договором № 011/89811/00642527 від 10 вересня 2019р., в сумі 70 465 грн 24 коп., з яких: 70 465 грн 24 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу.

Позивач повідомив, що всі нарахування, які відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Райффайзен Банк», станом на день відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Згідно п. 5.5. Договору відступлення права вимоги з дати відступлення Права Вимоги Новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов`язані із подальшим стягненням заборгованості за Кредитними договорами та зверненням стягнення за Договорами забезпечення незалежно від стадії стягнення - судової чи позасудової, самостійно визначає способи стягнення заборгованості, що випливає із Прав Вимоги та звернення стягнення за Договорами забезпечення та здійснює їх на власний розсуд та ризик з урахуванням та дотриманням вимог чинного законодавства України.

Пунктом 2.6. Договору відступлення права вимоги визначено, що відступлення Прав Вимоги за Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546, 553, 554, 598, 599, 610, 612, 626, 627, 629, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 70 465 грн 24 коп.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Розглянув матеріали справи, суд встановив, що 10.09.2019р. між Акціонерним товариством Райффайзен Банк (Кредитор) та ПП ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН (Позичальник) було укладено Кредитний договір №011/89811/00642527 (далі Договір/Кредитний договір), згідно з п. 1.1 якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти надалі (Кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 300 000 грн, а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму Кредиту, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором. Графік складається за формою згідно з Додатком 1 до Договору.

Під "невідновлювальною кредитною лінією" сторони розуміють форму видачі Кредиту частинами (траншами), при якій після отримання Позичальником повної суми кредитних коштів подальша видача кредитних коштів Позичальнику припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості за Кредитом протягом строку дії Договору.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Господарський суд зазначає, що Кредитний договір підписано сторонами та скріплено печатками без зауважень.

Згідно п. 1.2. Договору кінцевий термін надання Кредиту - 10.11.2019р. становить останній день, коли Позичальник може звернутися до Кредитора з метою отримання Кредиту

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору кінцевий термін погашення Кредиту -10 вересня 2022р., або інша дата, визначена відповідно до п. 5.4. або ст. 8 Договору (останній день строку користування Кредитом, до закінчення якого Позичальник зобов`язаний здійснити Погашення заборгованості за Договором в повному обсязі).

Згідно п. 2.1. Кредитного договору протягом строку фактичного користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28% річних в т.ч. за користування Кредитом після настання кінцевого терміну погашення Кредиту визначеного пунктом 1.3. Договору. Розмір процентної ставки може змінюватись в порядку та випадках, передбачених цим Договором.

Підпунктом 3.1.3., 3.1.4. п. 3.1. Кредитного договору передбачено, що обов`язковими умовами надання Позичальнику Кредиту або його частини (траншу) є наявність Поточного рахунку та надання Кредитору письмової заяви Позичальника про надання Кредиту (траншу) за формою встановленою Кредитором, (із зазначенням цільового використання, не пізніше Кінцевого терміну надання Кредиту та за умови, що сума запитаного кредиту, зазначена в заяві не перевищує розмір невикористаного Ліміту.

Відповідно до п. 3.2. Договору на умовах Договору, після виконання Позичальником обов`язкових умов, вказаних в п. 3.1 Договору, Кредитор на підставі письмової заяви Позичальника, яка повинна бути подана не пізніше Кінцевого терміну надання Кредиту, зобов`язується надати в межах Ліміту кредитні кошти з позичкового рахунку шляхом безготівкового перерахування на зазначений Позичальником поточний рахунок Позичальника в АТ "Райффайзен Банк Аваль", для подальшого використання за цільовим призначенням.

Мінімальний розмір частини Кредиту (траншу) не може бути меншим 50 000,00 гри (п. 3.3. Кредитного договору).

Згідно з п. 3.5. Кредитного договору в день укладання Договору сторони укладають Графік, який складається з розрахунку, що Позичальник отримує повну суму Ліміту Кредиту в дату укладання Договору.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що Позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному Договором.

Під поняттям «Погашення заборгованості» сторони розуміють повернення Позичальником Кредитору суми Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, сплати комісій, пені, штрафу та інших платежів, якщо такі матимуть місце, які передбачені Договором, в тому числі відшкодування витрат та збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов Договору.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору Позичальник здійснює повернення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми Кредиту та сплату Процентів за його користування.

Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

Сума щомісячного ануїтетного платежу = Сума Кредитуй за Договором * ((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) * Процентна ставка за місяць)/ ((1 +Процента ставка за місяць) строк кредитування (міс.) -1) ;

Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за Кредитом * річна Процентна ставка / кількість днів поточного року) * Кількість днів в місяці, який передує даті сплати ануїтетного платежу;

Сума щомісячного платежу за основним боргом = Сума щомісячного повернення Кредиту - Сума щомісячного платежу за %.

Згідно з п. 5.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, 10 числа (надалі Дата платежу), та при погашенні заборгованості за Кредитом в повному обсязі. При простроченні погашення ануїтетного платежу Проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за Кредитом за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених Графіком.

Судом встановлено, що у розділі «Реквізити сторін» Кредитного договору поточним рахунком Позичальника зазначено № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райфайзен Банк», код банку 380805.

На виконання п. 3.1. Кредитного договору, Банком було перераховано, за заявами Позичальника, на його рахунок № НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 300 000 грн, що підтверджується випискою по рахунку ПП ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН від 14.08.2025р.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 28.07.2025р. у відповідача за Договором утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 70 465 грн 24 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором.

В подальшому, 24.07.2025р. між АТ Райффайзен Банк (Первісний кредитор) та ТОВ ФК ЄАПБ (Новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-79, відповідно до п. 2.1. якого, на умовах, встановлених цим договором, та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі(ах) боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в Додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.2. договору відступлення права вимоги сторони узгодили, що відступлення новому кредитору зазначених в попередньому Реєстрі боржників (Додаток № 1 до договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) боржників підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання договору та попереднього реєстру боржників.

Згідно із п. 2.3. договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах та договорах забезпечення, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників та поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.

Пунктом 2.6. договору відступлення права вимоги визначено, що відступлення прав вимоги за договором здійснюється без згоди боржників за кредитними договорами та/або поручителів за договорами забезпечення.

Протягом 10 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за цим договором первісний кредитор здійснює розсилку повідомлень боржникам та поручителям про відступлення новому кредитору прав вимоги згідно діючого законодавства України (п. 2.7. договору відступлення права вимоги).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 28.07.2025р. до договору відступлення права вимоги № 114/2-79 від 24.07.2025р., ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до ПП ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН у розмірі 70 465 грн 24 коп., із яких: 70 465 грн 24 коп. - прострочена заборгованість за кредитом.

За матеріалами справи, ТОВ ФК ЄАПБ перерахувало АТ Райффайзен Банк оплату за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення права вимоги № 114/2-79 від 24.07.2025р. у розмірі 5 145 913,52 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 72 від 24.07.2025р.

Згідно п. 5.5. Договору відступлення права вимоги з дати відступлення Права Вимоги Новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов`язані із подальшим стягненням заборгованості за Кредитними договорами та зверненням стягнення за Договорами забезпечення незалежно від стадії стягнення - судової чи позасудової, самостійно визначає способи стягнення заборгованості, що випливає із Прав Вимоги та звернення стягнення за Договорами забезпечення та здійснює їх на власний розсуд та ризик з урахуванням та дотриманням вимог чинного законодавства України.

Господарський суд зазначає, що набуття позивачем права вимоги за кредитним Договором №011/89811/00642527 від 10 вересня 2019р. підтверджується договором відступлення права вимоги № 114/2-79 від 24.07.2025р., доказами оплати права вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною першою ст. 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно із ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою ст. 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з матеріалами справи, відповідач заборгованості за кредитним договором не погасив, доказів суду на підтвердження таких фактів не надав.

Судом перевірено наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок суми заборгованості, та визнано його правильним.

Враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ до Приватного підприємства ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН про стягнення заборгованості за Кредитним договором №011/89811/00642527 від 10 вересня 2019р. у розмірі 70 465 грн 24 коп.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст. 73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача відповідно до положень ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до Приватного підприємства ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 011/89811/00642527 від 10 вересня 2019р. у розмірі 70 465 грн 24 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ДВАДЦЯТЬ ПЕРШИЙ ВІК-ХЕРСОН» (73008, м. Херсон, вул. Грінченка, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за Кредитним договором №011/89811/00642527 від 10 вересня 2019р. у розмірі 70 465 грн 24 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2026 р.

Суддя Н.В. Рога