ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/14332/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів: Губенко Н. М., Студенця В. І.,

за участю секретаря судового засідання - Гнідобор А. В.,

за участю представників:

позивача - Дмітрішина Д. М. (адвоката),

відповідача - 2 - Павлової Н. Є. (адвоката),

відповідача - 5 - Мунька О. М. (адвоката),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025

(головуючий Шапран В. В., судді: Андрієнко В. В., Буравльов С. І.)

у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до відповідачів:

1. ОСОБА_3 ,

2. ОСОБА_1 ,

3. ОСОБА_4 ,

4. ОСОБА_5 ,

5. ОСОБА_2 ,

6. ОСОБА_6 ,

про стягнення грошових коштів.

Хронологія спору

1. У листопаді 2024 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення з них солідарно шкоди, заподіяної Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра", у розмірі 1 029 574 269,62 грн.

2. 25.11.2024 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про повернення цього позову.

3. 13.03.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову про скасування цієї ухвали місцевого господарського суду, позов Фонду направив до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

4. 25.03.2025 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у цій справі, вирішив її розглядати за правилами загального позовного провадження й призначив підготовче засідання.

5. ОСОБА_6 є громадянином Польщі, а ОСОБА_3 - громадянином Російської Федерації.

6. Фонд у позові зазначив останню відому йому адресу місця проживання ОСОБА_3 , якою є: АДРЕСА_1 , та останнє відоме місце проживання ОСОБА_6 , яким є: АДРЕСА_2 . На ці адреси Фонд направив позов з доданими до нього документами.

7. З метою визначення місця проживання (перебування) ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Господарський суд міста Києва здійснив запит до Єдиного державного демографічного реєстру з метою встановлення місця їх проживання, згідно з відповідями якого цих осіб у реєстрі не знайдено.

8. 15.07.2025 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про залишення позову без руху на тій підставі, що після відкриття провадження у справі з`ясував, що він поданий з порушенням вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки зазначені Фондом у позові адреси місця проживання (перебування) цих осіб, які є іноземними громадянами, не відповідали адресам місця їх проживання чи перебування. Зобов`язав Фонд протягом п`яти днів з дня вручення ухвали усунути недоліки, зокрема зазначити належне місце проживання чи перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та надати докази направлення позову на належні адреси місця їх проживання чи перебування.

9. 21.07.2025 Фонд надав заяву про усунення недоліків і надав докази направлення позову ОСОБА_3 і ОСОБА_6 на ті самі адреси, адже лише вони були йому відомі з інформації Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

10. 28.07.2025 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про залишення позову Фонду без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 226 ГПК України, позаяк він у порушення приписів статей 162, 164 цього ж Кодексу не виконав вимоги ухвали від 15.07.2025 і не направив позов на належну адресу місця проживання чи перебування ОСОБА_3 і ОСОБА_6 .

11. Суд першої інстанції звернув увагу на те, що Фонд у позові не зазначив місце проживання чи перебування цих осіб, а їх адреси, як боржників, визначені у названих вище реєстрах, не є належними відомостями місця їх проживання чи перебування у розумінні вимог Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та статті 162 ГПК України. Водночас неналежне повідомлення цих осіб про розгляд справи призведе до порушення їх прав бути повідомленими про місце, дату і час судового засідання.

12. 04.11.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову про скасування ухвали місцевого господарського суду від 28.07.2025 і направив справу до цього ж суду для продовження розгляду.

13. Пославшись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.09.2025 у справі № 910/716/25, у якій також Фонд звертався до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 з позовом про відшкодування шкоди, зазначив, що суд першої інстанції мав дотриматися частини десятої статті 176 ГПК України, відкрити провадження у справі, здійснювати її розгляд, а ОСОБА_3 і ОСОБА_6 повідомляти на офіційному веб-порталі судової влади України. Зважав на те, що Фонд доклав необхідних зусиль для встановлення місця проживання чи перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які є іноземними громадянами, керувався доступною йому інформацією, що була в його розпорядженні та могла бути отримана з джерел, до яких Закони України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відносять відомості з відповідних реєстрів. Зауважив, що Конвенція про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах не застосовується, якщо невідома адреса особи, якій необхідно вручити документ.

Короткий зміст касаційних скарг

14. ОСОБА_1 й ОСОБА_2 у касаційних скаргах просять скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025, а ухвалу суду першої інстанції від 28.07.2025 залишити в силі. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 названого вище Кодексу.

15. ОСОБА_1 наполягає на порушенні судом апеляційної інстанції частини першої статті 209, частин першої та другої статті 269 ГПК України і неправильному застосуванні висновків Верховного Суду, викладених у пунктах 60, 65 постанови від 24.09.2025 у справі № 910/716/25, позаяк Фонд не навів докладених ним зусиль аби дізнатися про місце перебування відповідачів до подання позову. До того ж в оскаржуваній постанові відсутня контраргументація доводів ОСОБА_1 , викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

16. ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції правильно залишив позов без розгляду, оскільки Фонд не виконав його вимоги. Натомість суд апеляційної інстанції незаконно скасував ухвалу місцевого господарського суду, неправильно застосував норми міжнародного права щодо повідомлення нерезидентів, не врахував, що Фонд свідомо не вжив заходів для з`ясування статусу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 як нерезидентів, не повідомив їх, не надав інформацію щодо актуального місця їх перебування, не забезпечив вручення їм позову у порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах. Вона наполягає, що Фонду було відомо, що вони не перебувають за зазначеною Фондом адресою, зокрема ОСОБА_6 , який є громадянином Польщі, протягом тривалого часу не знаходиться в Україні та офіційно працює в Акціонерному товаристві "Народний банк Казахстану". Крім того повідомлення через офіційний веб-портал вважає неправильним, оскільки місце перебування цих осіб відоме.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

17. Фонд у відзиві на касаційні скарги просить залишити їх без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, стверджуючи про те, що він доклав достатніх зусиль аби дізнатися про адресу місця їх проживання або перебування іноземних громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за кордоном і, вичерпавши їх, направив позов на відомі йому адреси, отримані з доступних джерел, до яких Закони України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відносять відомості з відповідних реєстрів. До того ж зауважив, що стаття 162 ГПК України не містить конкретних вимог і вичерпного переліку доказів, які можуть надаватися позивачем з метою підтвердження останньої відомої йому адреси проживання (перебування) відповідачів у справі.

Позиція Верховного Суду

18. Спірним питанням у цій справі є наявність підстав для скасування апеляційним господарським судом ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.

19. Колегія суддів установила, що 24.09.2025 Верховний Суд ухвалив постанову у справі № 910/716/25, правовідносини у якій подібні з правовідносинами у цій справі, й у якій суд касаційної інстанції надав висновки з питань, які поставили скаржники у справі, що розглядається, а саме: чи повинен позивач докладати розумних зусиль для пошуку місця проживання відповідача-нерезидента; чи може вважатися відповідач-нерезидент належним чином повідомленим про розгляд справи шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. При цьому слід зауважити на тому, що у справі № 910/716/25 позивачем був також Фонд, серед інших одним з відповідачами також були громадянин Польщі ОСОБА_6 і громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 , а предметом спору також було відшкодування шкоди, заподіяної Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра".

20. Суд касаційної інстанції у названій вище постанові виснував, що частина третя статті 162 ГПК України покладає на позивача обов`язок зазначати лише відомі йому відомості про місце проживання чи перебування відповідача, засоби зв`язку з ним та адреса електронної пошти. Подальші дії суду визначає стаття 176 ГПК України.

21. Положення частин першої, четвертої статті 122 цього ж Кодексу унормовують, що у справах про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, підлягають оприлюдненню судом на офіційному веб-порталі судової влади України ухвала про відкриття провадження у справі та інформація про відкладення розгляду справи або оголошення перерви в засіданні. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України і з опублікуванням оголошення про виклик він вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

22. З огляду на ці положення процесуального закону Верховний Суд виснував, що суд першої інстанції мав відкрити провадження у справі, не вимагаючи дотримання позивачем приписів статті 162 ГПК України, а подальші повідомлення громадян Польщі ОСОБА_6 і ОСОБА_3 здійснювати на офіційному веб-порталі судової влади України. Також зауважив на тому, що Конвенція про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах не застосовується якщо невідома адреса особи, якій необхідно вручити документ.

23. Оскільки у справі № 910/716/25 була відсутня інформація про належне місце проживання/реєстрації відповідачів, то суд касаційної інстанції виснував, що позов не підлягав залишенню без розгляду та ця обставина не свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам, передбаченим статті 162 ГПК України.

24. Верховний Суд також виснував про обов`язок позивача докласти розумних зусиль для пошуку місця проживання/перебування відповідача - нерезидента на момент звернення з позовом (його актуальної адреси).

25. Водночас у цій справі суд апеляційної інстанції надав належної оцінки як доводам Фонду про неможливість встановлення місця проживання чи перебування ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за кордоном, так і доводам ОСОБА_1 й ОСОБА_2 у відзивах на апеляційну скаргу про ненадання Фондом доказів вжиття конкретних заходів з метою з`ясування відомих адрес ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

26. Так, з метою отримання інформації про місце проживання чи перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Фонд направляв запити Національному банку України, як регулятору, але не отримав запитуваної інформації. За повідомленням Фонду, ОСОБА_7 є членом правління, заступником Голови Правління та Головою ризик-менеджменту Акціонерного товариства "Народний Банк Казахстану" (Республіка Казахстан, А26М3К5, м. Алмати, пр. Аль-Фараби, 40). Фонд направив до цього банку листа з проханням вжити заходів щодо інформування ОСОБА_6 про розгляд справи з метою подальшої його участі (представництва) у судових засіданнях та можливості здійснити захист своїх прав та інтересів в суді. Але це звернення залишено без розгляду. Дипломатичні зв`язки з Російською Федерацією розірвані й Фонд не мав можливості дізнатися про місце проживання чи перебування ОСОБА_3 . Тому зазначив адреси з інформації названих вище реєстрів.

27. Суд касаційної інстанції у силу положень статті 300 ГПК України позбавлений права переоцінювати ці докази.

28. Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є іноземними громадянами й зважаючи на встановлені апеляційним господарським судом обставини про докладення Фондом достатніх зусиль для отримання інформації про місце проживання чи перебування їх за кордоном, які не призвели до результату, що спричинило направлення їм Фондом позову за останніми відомими йому адресами, то колегія суддів не знайшла порушень процесуального закону суду апеляційної інстанції, який скасував ухвалу місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду і направив справу для продовження розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

29. Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

30. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 цього ж Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

31. Згідно з вимогами статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Судові витрати

32. Оскільки касаційні скарги задоволенню не підлягають, то згідно зі статтею 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 у справі № 910/14332/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча І. Кондратова

Судді Н. Губенко

В. Студенець