ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 Справа № 914/2775/25

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Бургарт Т.І., з участю секретаря судового засідання Бабій М.Т., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» (77500, Івано-Франківська обл., Долинський р-н, м.Долина, вул.Обліски, буд.117; );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мажура» (82100, Львівська обл., м.Дрогобич, вул.Міцкевича Адама, буд.7, кв.7; );

про: визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

за участю представників:

від позивача: Жорський Т.В. (в режимі ВКЗ);

від відповідача: Шабан В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» (далі також ТзОВ «Швейна фабрика «Довіра») звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мажура» (далі також ТзОВ «Мажура») у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 74233591 від 23.07.2024, прийняте приватним нотаріусом Лаганяк Р.І.;

- скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна номер запису 55960211 від 22.07.2024.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.09.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, за результатами розгляду якої ухвалою від 10.09.2025 судом відмовлено у задоволенні її вимог.

Крім того, позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І. реєстраційної справи щодо спірного об`єкта нерухомого майна: будівлі головного корпусу загальною площею 3465,4 кв.м, розташованої за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н, м.Борислав, вул.Коновальця, 9В, у межах якої було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і здійснено державну реєстрацію права власності.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.09.2025 зазначену реєстраційну справу було витребувано.

06.10.2025 на адресу суду від приватного нотаріуса Лаганяк Р.І. надійшов лист (вх.№26325/25), у якому повідомлено про відмову в наданні витребуваної реєстраційної справи з підстав того, що приватний нотаріус не є суб`єктом, уповноваженим на зберігання реєстраційних справ, у зв`язку з чим не володіє повноваженнями щодо їх надання.

03.12.2025 від відповідача надійшло клопотання (вх.№32418/25) про витребування у Бориславської міської ради в особі Сектору реєстрації Відділу надання адміністративних послуг завіреного переліку та копій документів, що містяться в електронній реєстраційній справі щодо спірного об`єкта нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.12.2025 зазначені документи витребувано у Бориславської міської ради в особі Сектору реєстрації Відділу надання адміністративних послуг.

05.01.2026 на адресу суду надійшла відповідь (вх.№3217/26), до якої долучено наступні документи: заяву про державну реєстрацію прав від 22.07.2024; заяву про виправлення технічної помилки та відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 18.09.2025; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта; рішення про державну реєстрацію прав від 22.07.2024 №74233591; рішення про виправлення технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 18.09.2025 №80902047; витяг з Державного реєстру речових прав на закінчений об`єкт будівництва загальною площею 3465,40 кв.м; договір купівлі-продажу нежитлової будівлі №326 від 22.06.2024; договір купівлі-продажу нежитлової будівлі №328 від 22.06.2024.

Ухвалою суду від 09.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні 26 січня 2026 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи сторін

Аргументи позивача

Позивачу, ТзОВ «Швейна фабрика «Довіра», належить 34,2259% простих бездокументарних іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Борислав-Спецодяг» (далі також - ПрАТ «Борислав-Спецодяг»).

ПрАТ «Борислав-Спецодяг» на підставі рішення загальних зборів своїх акціонерів від 15.07.2024 уклало договір купівлі-продажу нерухомого майна №326 від 22.07.2024, за умовами якого відчужило на користь ТзОВ «Мажура» об`єкт нерухомості, а саме будівлю головного корпусу (літ.«А-3»), загальною площею 3465,4 кв.м, за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н, м.Борислав, вул.Коновальця, буд.9В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020.

Позивач вважає, що приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І. державна реєстрація права власності ТзОВ «Мажура» на зазначене майно здійснена за відсутності в матеріалах реєстраційної справи правовстановлюючого документу а саме договору купівлі-продажу №326 від 22.07.2024, що стало підставою для неправомірного внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На думку позивача, вчинення відповідних реєстраційних дій порушує корпоративні права акціонерів продавця, оскільки внаслідок порушення процедури реєстрації майна зменшуються активи товариства, що впливає на вартість корпоративної частки, створюється ризик знецінення акцій та порушується право акціонера (позивача) на участь в управлінні майном.

У зв`язку з цим позивач, будучи міноритарним акціонером ПрАТ «Борислав-Спецодяг», звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Аргументи відповідача

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позов, у якому виступив проти задоволення позовних вимог і заперечив з підстав їх необґрунтованості та безпідставності.

Зазначив, що оскаржувана реєстраційна дія не порушує жодних прав позивача, в тому числі і його корпоративних прав як акціонера ПрАТ «Борислав-Спецодяг». Зокрема, державна реєстрація права власності відповідача на об`єкт нерухомого майна здійснена за наслідками вчинення правочину на виконання рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024 про відчуження нерухомого майна. Позивач вже оскаржував зазначене рішення загальних зборів у суді в справі №914/2525/24, за наслідками розгляду якої Господарський суд Львівської області рішенням від 14.05.2025 відмовив у задоволенні позовних вимог саме з підстав відсутності порушення корпоративних прав позивача.

Відтак, відповідач зазначає, що оскільки корпоративні права позивача не порушені ні правочином, за наслідками якого державним реєстратором прийнято оскаржуване рішення, ні рішенням загальних зборів акціонерів, на виконання якого такий правочин укладено, то і державна реєстрація прав, вчинена на підставі цього правочину, не може порушувати корпоративні права позивача.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 22.07.2024 між ПрАТ «Борислав-Спецодяг» та ТзОВ «Мажура» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №326 (далі також договір №326), за умовами якого відчужено на користь ТзОВ «Мажура» об`єкт нерухомого майна, а саме: будівлю головного корпусу (літ.«А-3») загальною площею 3465,4 кв.м, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н, м. Борислав, вул. Коновальця, буд.9В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20 (а.с.30-32).

Зі змісту п.4.2. зазначеного договору вбачається, що його укладено на підставі рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024, оформленого протоколом №1/2024 дистанційних позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Борислав-Спецодяг», який складений 22.07.2024.

Судом встановлено, що рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024 було предметом судового оскарження у Господарському суді Львівської області у справі №914/2525/24 за позовом ТзОВ «Швейна фабрика «Довіра» до ПрАТ «Борислав-Спецодяг» про визнання недійсним зазначеного рішення загальних зборів акціонерів.

За результатами розгляду справи №914/2525/24 суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його корпоративних прав у зв`язку з прийняттям загальними зборами акціонерів ПрАТ «Борислав-Спецодяг» рішення від 15.07.2024. Суд виходив з того, що сам по собі факт незгоди міноритарного акціонера з рішенням загальних зборів або з подальшими діями товариства щодо розпорядження майном не є підставою для визнання такого рішення недійсним за відсутності встановленого законом порушення процедури його прийняття чи доведеного порушення конкретних прав та охоронюваних законом інтересів акціонера.

Суд встановив, що позивач брав участь у загальних зборах 15.07.2024, реалізував своє право на участь в управлінні товариством та голосував проти прийняття спірного рішення, що свідчить про відсутність обмежень у здійсненні ним корпоративних прав. Доказів того, що при підготовці та проведенні загальних зборів відповідачем порушено вимоги Закону України «Про акціонерні товариства», зокрема щодо надання акціонерам доступу до документів, необхідних для прийняття рішень, суду не надано. Крім того, суд зазначив, що твердження позивача про можливе зменшення активів товариства, знецінення акцій, зміну характеру господарської діяльності чи потенційні зловживання з боку мажоритарних акціонерів ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджують фактичного порушення його прав унаслідок прийняття спірного рішення. Рішення суду не може ґрунтуватися на ймовірності настання негативних наслідків у майбутньому без встановлення реального порушення прав позивача на момент звернення до суду.

За таких обставин Господарський суд Львівської області дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024 та 14.05.2025 виніс рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі договору №326 22.07.2024 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І. проведено державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Мажура» на вказаний об`єкт нерухомого майна, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис №55960211 від 22.07.2024, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.199).

Після внесення зазначеного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.07.2024 приватним нотаріусом Лаганяк Р.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке має індексний номер 74233591, про що свідчить інформація із зазначеного вище витягу з державних реєстрів (а.с.200).

З реєстраційної справи №020 стосовно спірного об`єкта нерухомого майна: будівлі головного корпусу (літ.«А-3») загальною площею 3465,4 кв.м за адресою: м.Борислав, вул.Коновальця, 9В, вбачається, що серед її матеріалів є такі документи:

- заява про державну реєстрацію прав від 22.07.2024 (а.с. 187);

- договір купівлі-продажу №326 від 22.07.2024, укладений між ПрАТ «Борислав-Спецодяг» та ТзОВ «Мажура» (у двох примірниках), що став правовою підставою для реєстрації права власності (а.с.207-211);

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №74233591 від 23.07.2024, прийняте приватним нотаріусом Лаганяк Р.І. за результатом розгляду заяви (а.с.204);

- витяг з Державного реєстру речових прав №387885961 від 23.07.2024, що підтверджує внесення запису про право власності за ТзОВ «Мажура» (а.с.206);

- заява про виправлення технічної помилки від 18.09.2025 (а.с.188) та відповідне Рішення про виправлення технічної помилки №80902047 від 18.09.2025, прийняте нотаріусом з метою усунення невідповідностей в електронній реєстраційній справі (а.с.205).

Також матеріали справи містять копії договору купівлі-продажу №328 від 22.07.2024 (а.с.212-217), які, згідно з поясненнями нотаріуса та матеріалами перевірки, були помилково відскановані до даної реєстраційної справи замість належного договору №326.

При цьому судом встановлено, що у внутрішньому описі реєстраційної справи зазначено чотири договори купівлі-продажу з посиланням на один і той самий індекс документа - №326 від 22.07.2024, тоді як фактично у матеріалах реєстраційної справи містяться договори купівлі-продажу нежитлових будівель №326 та №328 від 22.07.2024, по два примірники кожного.

Оцінка суду

Кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді (ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України).

Суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

При цьому правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під порушенням розуміють такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та/або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (подібні висновки також викладені в постановах Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 17.11.2022 у справі №904/7841/21, від 22.09.2022 у справі №924/1146/21, від 06.10.2022 у справі №922/2013/21, від 29.08.2023 у справі №910/5958/20 та від 22.03.2023 у справі №509/5080/18).

У справі, що розглядається, предметом доказування є встановлення наявності або відсутності порушень корпоративних прав позивача міноритарного акціонера ПрАТ «Борислав-Спецодяг» у зв`язку зі здійсненням приватним нотаріусом Лаганяк Р.І. державної реєстрації права власності ТзОВ «Мажура» на об`єкт нерухомого майна за договором купівлі-продажу №326 від 22.07.2024 та державної реєстрації прав і їх обтяжень (рішення №74233591 від 23.07.2024).

Відповідно до сталої правової позиції Великої Палати Верховного Суду (зокрема, у постановах від 08.10.2019 у справі №916/2084/17 та від 01.04.2020 у справі №813/1056/18), корпоративні права характеризуються тим, що вони надають особі право на участь в управлінні юридичною особою, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної особи та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою корпоративні права є сукупністю майнових і немайнових прав акціонера. Як зазначено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №924/451/19, реалізація корпоративних прав учасником товариства є реалізацією його права на володіння «майном» (у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), що включає: право на участь в управлінні (голосування на загальних зборах, участь у формуванні органів товариства); право на майно за результатами діяльності (дивіденди) та у разі припинення товариства (ліквідаційна квота); контрольні права (право на отримання інформації про діяльність товариства, доступ до документів).

Згідно зі ст.27 та 28 Закону України «Про акціонерні товариства», зазначений перелік прав є базовим для будь-якого акціонера, незалежно від класу акцій, що перебувають у його власності, оскільки вони складають основу правового статусу учасника акціонерного товариства та забезпечують його можливість впливати на господарську діяльність суб`єкта господарювання та отримувати економічний ефект від інвестування в капітал товариства.

Відтак, у межах зазначеного предмета суд аналізує, чи спричинили оскаржувані реєстраційні дії порушення прав позивача на участь в управлінні товариством, вплив на розпорядження майном товариства та право на належний контроль за майновими операціями, враховуючи, що рішення загальних зборів акціонерів щодо відчуження нерухомого майна вже оскаржувалося ТзОВ «Швейна фабрика «Довіра» у справі №914/2525/24, за наслідками розгляду якої суд відмовив у задоволенні позову з підстав відсутності порушення корпоративних прав позивача.

З цього приводу суд зазначає таке.

Оскільки позивач обґрунтовує свої вимоги порушенням корпоративних прав через оскарження реєстраційної дії, суд враховує правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду (постанова від 03.12.2020 у справі №904/4332/19), де вказано, що задоволення позову учасника товариства про визнання недійсним договору або скасування реєстрації щодо майна товариства можливе лише у разі, якщо такий правочин порушує корпоративні права цього учасника (наприклад, укладений з порушенням компетенції органів управління).

Зважаючи на викладене, оцінюючи порушення прав позивача, суд виходить з того, що у корпоративних відносинах право акціонера на оскарження реєстраційних дій щодо майна товариства є похідним і безпосередньо пов`язаним із законністю підстави набуття/відчуження такого майна.

Як встановлено судом, правовою підставою для переходу права власності на спірну будівлю став договір купівлі-продажу, укладений на виконання рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024. Законність цього рішення була предметом судового розгляду у справі №914/2525/24.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.

Судом встановлено, що у справі №914/2525/24 Господарський суд Львівської області вже надав оцінку рішенню загальних зборів ПрАТ «Борислав-Спецодяг» від 15.07.2024, яке стало підставою для укладення договору №326. Суд констатував, що позивач реалізував своє право на участь у зборах, а відчуження майна не призвело до порушення його особистих корпоративних прав. Згідно з ч.4 ст.75 ГПК України, ці факти не потребують повторного доведення.

Оскільки правова підстава (рішення загальних зборів та правочин) є чинною і не визнана недійсною, а судом вже констатовано відсутність порушення прав позивача як акціонера при прийнятті рішення про відчуження майна, державна реєстрація, що є лише завершальним етапом оформлення переходу права за цим правочином, також не може порушувати корпоративні права міноритарного акціонера.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц вказано, що якщо правочин, який став підставою для реєстрації, є чинним, то оскарження лише реєстраційних дій акціонером є неефективним і недоцільним, оскільки реєстрація лише фіксує волевиявлення сторін правочину.

Акціонер не має прямого права власності на майно товариства, а володіє лише корпоративними правами. Позов акціонера про скасування реєстраційних записів щодо майна юридичної особи може бути задоволений лише у випадку, якщо такі записи стали наслідком порушення саме його прав (наприклад, проведення реєстрації без необхідної згоди зборів, якщо це передбачено законом). В даному випадку згоду було надано, а процедуру дотримано.

Суд наголошує на важливому розмежуванні: акціонер має право на участь в управлінні товариством (шляхом голосування на зборах), але не має права на пряме управління майном товариства.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про акціонерні товариства», акціонери не відповідають за зобов`язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, лише у межах вартості своїх акцій.

Оскільки позивач взяв участь у загальних зборах 15.07.2024 та проголосував проти відчуження, він повністю реалізував своє корпоративне право на участь в управлінні. Факт того, що більшість акціонерів прийняла інше рішення, не означає порушення права міноритарного акціонера, а є проявом принципу прийняття рішень колегіальним органом.

У даному спорі позивач обґрунтовує наявність порушеного права, зокрема тим, що недотримання процедури державної реєстрації нерухомості призводить до неправомірного вибуття активів із власності товариства, що, на його переконання, безпосередньо впливає на ринкову вартість його корпоративної частки та створює реальні ризики знецінення акцій.

Аналізуючи аргументи позивача щодо впливу реєстраційних дій на вартість його корпоративної частки, суд зазначає, що акціонер не є безпосереднім власником майна товариства, а лише володіє сукупністю прав щодо юридичної особи. Відтак, суб`єктивне побоювання позивача щодо можливого знецінення активів у майбутньому не може бути підставою для скасування реєстраційної дії, вчиненої на підставі дійсного правочину.

Крім цього, твердження про «ризик знецінення акцій» та «вплив на вартість частки» мають характер гіпотетичних припущень.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 14.05.2019 у справі №910/16744/17), рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях про можливе порушення прав у майбутньому.

Зменшення активів товариства внаслідок законної господарської діяльності (продажу майна за рішенням власників) є звичайним комерційним ризиком, а не правопорушенням з боку державного реєстратора чи покупця.

Державна реєстрація права власності за відповідачем є похідною дією від укладеного договору купівлі-продажу. Активи товариства (ПрАТ «Борислав-Спецодяг») зменшилися не внаслідок технічного запису в Реєстрі, а внаслідок підписання договору та переходу права власності на підставі рішення загальних зборів. Оскільки саме рішення зборів та договір не визнані недійсними (що підтверджено справою №914/2525/24), то сама по собі реєстраційна дія не є причиною зміни вартості акцій.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено прямого причинно-наслідкового зв`язку між технічною процедурою державної реєстрації права власності за відповідачем та зміною вартості корпоративної частки акціонера, оскільки вартість акцій залежить від ринкових факторів та фінансово-господарської діяльності товариства в цілому, а не від факту внесення запису до Державного реєстру речових прав.

Щодо доводів позивача про порушення процедури реєстрації у зв`язку з відсутністю у матеріалах реєстраційної справи Договору №326, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід або припинення прав на нерухоме майно. Згідно з ч.1 ст.17 цього ж Закону, реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формах і має містити документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії.

Як встановлено судом під час дослідження електронної копії реєстраційної справи №020, наданої Бориславською міською радою, у її складі наявні примірники Договору купівлі-продажу №326 від 22.07.2024 (а.с.207-211). Водночас судом з`ясовано, що безпосередньо після відкриття провадження у справі, а саме 18.09.2025, приватним нотаріусом Лаганяк Р.І. було виявлено та усунуто технічну помилку в Державному реєстрі прав.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок технічного збою при формуванні електронної справи замість сканованої копії Договору №326 до системи було помилково завантажено Договір №328. Останній був посвідчений тим же нотаріусом у той же день (22.07.2024), укладений між тими ж сторонами та на виконання того ж рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ «Борислав-Спецодяг», проте стосувався іншого об`єкта нерухомого майна.

Згідно з приписами ч.1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі виявлення у Державному реєстрі прав технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки), допущеної державним реєстратором, така помилка виправляється державним реєстратором самостійно. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, виправлення технічної помилки здійснюється шляхом прийняття державним реєстратором рішення про виправлення технічної помилки та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

На виконання вказаних норм нотаріусом було прийнято рішення № 80902047 від 18.09.2025 про виправлення технічної помилки, за результатами чого до матеріалів електронної реєстраційної справи було долучено належний документ Договір № 326.

Під час судового розгляду суд звернув увагу позивача на вказані обставини. Позивач у своїх поясненнях визнав факт виправлення помилки та погодився, що станом на день розгляду справи предмет спору в частині відсутності правовстановлюючого документа в Реєстрі фактично відсутній. Разом з тим, в судових дебатах позивач наполягав на задоволенні позову, аргументуючи це тим, що на момент звернення до суду правопорушення мало місце.

Оцінюючи таку позицію позивача, суд зазначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів з метою ефективного захисту порушених прав (ст.2 ГПК України). Оскільки технічна помилка, як єдина обставина, на яку покликався позивач у позові, була виправлена у встановленому законом порядку, а правова підстава відчуження майна (Договір №326) є чинною та реально існуючою, на момент винесення рішення судом не встановлено порушеного права позивача, яке б потребувало захисту шляхом скасування державної реєстрації.

Сама по собі первісна технічна помилка при скануванні, яка була оперативно усунута реєстратором згідно з повноваженнями, визначеними ст.26 Закону, не може бути підставою для скасування права власності відповідача за умови дійсності самого правочину.

Судові витрати

У відповідності до ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Звертаючись до суду із позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2'422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1015-7590-4375-4131 від 04.09.2025.

Зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви у справі покладається на позивача.

З огляду на вищенаведене та керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 130, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Довіра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мажура» відмовити.

2.Судовий збір залишити за позивачем.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано згідно ст.241 ГПК України.

4.Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст.ст.253-259 ГПК України.

5.Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

6.Повне судове рішення складено 10.02.2026 року.

Суддя Бургарт Т.І.