ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/2710/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (61072, м. Харків, вул. Вартових Неба, 55-А; код ЄДРПОУ/Умовний код: ) в інтересах держави в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7; )
до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 12, кімната 213; )
про витребування земельних ділянок
за участю представників:

прокуратури Кадацької Д.М., посвідчення №072726 від 01.03.2023;

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

04.08.2025 Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот", в якій просить суд:

- витребувати в обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Патріот», , земельну ділянку № 1 (кадастровий номер :12:001:0040) площею 1, 2000 га, по в`їзду Буковому, 4 в м. Харкові на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради.

- витребувати в обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Патріот», , земельну ділянку № 2 (кадастровий номер :12:001:0041 площею 0,1800 га) площею 1, 8000 га, по в`їзду Буковому, 4 в м. Харкові на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради.

- судовий збір стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова зазначає, що рішення міської ради про передачу у власність ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» прийнято у порушення вимог ст.41 Земельного кодексу України, ст.ст.133, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186, відповідно є незаконними.

Так, ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» за своєю метою діяльності не відповідає вимогам ст.ст.133, 137 ЖК та Примірного статуту, як житлово-будівельний кооператив.

Всупереч ч.6 ст.137 ЖК та абз.2 п.4 Примірного статуту, рішення про створення ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» та список членів кооперативу не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради.

Відповідно до статуту ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» та протоколів установчих зборів засновників кооператив не створено при виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів, при підприємстві, установі чи організації, що суперечить ст.137 Житлового кодексу УРСР.

Всупереч ст.133 Житлового кодексу УРСР та абз.1 п.8 Примірного статуту члени кооперативу (на момент створення), а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та в подальшому залучені члени кооперативу, не потребували поліпшення житлових умов.

На момент прийняття зазначеного рішення Харківської міської ради вказані особи на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, не перебували, що підтверджується самим статутом ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» та протоколами допиту свідків у кримінальному провадженні.

Використовуючи своє службове становище командира БПСПОП «Харків» ГУ НП в Харківській області, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 забезпечив внесення до протоколів загальних зборів і статуту кооперативу у декількох редакціях завідомо недостовірні відомості про членство у ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» 47 осіб, значна кількість яких не знали про такі протиправні дії, направлені на використання їх персональних даних з метою незаконного збагачення, а також вжив заходів щодо постановки членів ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» у 2016-2017 роках на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та включення до списків осіб, які мають право на першочергове надання житлової площі, з урахуванням пільги учасника бойових дій (АТО).

Таким чином, на думку прокуратури, ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» не є житлово-будівельним кооперативом, оскільки цей кооператив створено всупереч вимогам статей 133, 134, 137 Житлового кодексу Української РСР та Примірного статуту ЖБК, а Харківська міська рада під час безоплатного надання земельної ділянки ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» мала можливість та з врахуванням покладених на неї публічних функцій була зобов`язана з`ясувати правовий статус, мету та підстави створення ОК «ЖБК «ПАТРІОТ», переконатися у додержанні кооперативом порядку його створення відповідно до вимог чинного законодавства, а також підстави передачі землі безоплатно у власність згідно зі ст.41 Земельного кодексу України житлово-будівельному кооперативу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 залишено без руху позовну заяву Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Надано керівнику Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова строк п`ять днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме: шляхом надання до суду доказів внесення на депозитний рахунок суду (отримувач - Господарський суд Харківської області, р/р UA0009249 у ДКСУ м. Київ, код отримувача 03500039, МФО 820172) грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, в сумі 16 837 816, 14 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.08.2025 вирішено повернути позовну заяву Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот" про витребування земельних ділянок (вх.№ 2710/25 від 04.08.2025) без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 вирішено апеляційну скаргу Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова задовольнити. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.08.2025 у справі №922/2710/25 скасувати. Справу №922/2710/25 передати до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Харківської області від 10.10.2025 №222/2025 призначено повторний авторозподіл справи №922/2710/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 для розгляду справи №922/2710/25 призначено суддю Пономаренко Т.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.10.2025 прийнято позовну заяву (вх.№2710/25 від 04.08.2025) Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот" про витребування земельних ділянок до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2710/25. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочати підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 12 листопада 2025 року о 10:00.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.11.2025 відкладено підготовче засідання на 03.12.2025 о 10:30.

Підготовче засідання, призначене на 03.12.2025 о 10:30, знято з розгляду з технічних причин. На підставі ч.3 ст.177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Наступне підготовче засідання у справі призначено на 17 грудня 2025 року о 10:40.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14.01.2026.

14.01.2026 у судовому засіданні оголошено перерву та призначено дату наступного судового засідання на 28.01.2026 о б 11:00.

Присутня у судовому засіданні 28.01.2026 представник прокуратури позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачі явку своїх представників у судове засідання 28.01.2026 не забезпечили, про причини неявки не повідомили. Про дату час та місце судового засідання відповідачів було повідомлено належним чином.

Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Такі принципи господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Суд зазначає, що всі процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються інформацією із КП "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронного листа в кабінет Електронного Суду.

Так, Харківській міській раді та Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот" вся судова кореспонденція направлялася через систему Електронний суд та була доставлена до їх електронних кабінетів, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Крім цього, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Відтак суд дійшов висновку, що відповідачів було належним чином повідомлено про розгляд даної справи, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

У судовому засіданні 28.01.2026 судом проголошено скорочене рішення (вступна та резолютивна частини).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промову присутніх учасників справи у судових дебатах, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1.1 Статуту ОК «ЖБК «Патріот» в організаційно-правовій формі - обслуговуючого кооперативу, створений його засновниками на добровільних засадах, базуючись на нормах Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу УРСР, на підставі ЗУ "Про кооперацію" та у відповідності із чинним законодавством України, на підставі рішення загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 17.12.2015 №1. За напрямом діяльності Кооператив є житлово-будівельним кооперативом.

Засновниками кооперативу є громадяни: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчить п.1.5 Статуту.

Відповідно до п.3.1 Статуту кооператив організовується з метою забезпечення житлом (будівництва житла) учасників кооперативу та членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків), або одноквартирних чи багатоквартирних житлових будинків садибного типу, або одноквартирних чи багатоквартирних житлових будинку (будинків) з надвірними будівлями (з господарськими будівлями та спорудами) за власні кошти кооперативу, а (або) залученням банківських кредитів чи/або позик, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).

Пунктом 3.3 Статуту передбачено, що будівництво житла Кооперативом буде здійснюватися виключно для членів Кооперативу.

Підрозділом 5 Розділу ІІ Статуту визначено порядок набуття та припинення членства у Кооперативі.

Так, членами Кооперативу можуть бути фізичні особи та юридичні особи у якості своїх представників, які визнають Статут Кооперативу та дотримуються вимог Кооперативу щодо вступу, зробити вступні та пайові внески, користуються послугами та беруть участь у поточній діяльності Кооператив. Фізичні особи можуть бути членами Кооперативу, якщо вони досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством щодо зменшення вікового обмеження до 16-річного віку) і виявили бажання брати участь у діяльності Кооперативу.

Вступ до Кооперативу здійснюється на підставі поданої заяви до Правління (Голови) Кооперативу. Член Кооперативу робить вступний та пайовий внески в порядку, визначеному ст.ст.7, 8 і 9 цього Статуту.

Рішення Правління (Голови) Кооперативу про прийняття до Кооперативу нового учасника підлягає затвердженню Загальними зборами членів Кооперативу, з моменту затвердження Загальними зборами відповідного рішення особа набуває права та обов`язки члена Кооперативу.

До затвердження рішення Правління (Голови) Кооперативу про прийняття до Кооперативу особа має статус Асоційованого члена Кооперативу (за умови внесення такою особою пайового внеску та визнання Статуту Кооперативу), який передбачає наявність усіх прав та обов`язків, що і у члена Кооперативу, окрім права голосу на Загальних зборах учасників Кооперативу. Асоційований член має право дорадчого голосу на Загальних зборах учасників Кооперативу.

Кооператив веде реєстр своїх членів.

Відповідно до рішення загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 17.12.2015 №1, Головою правління кооперативу обрано ОСОБА_2 21.12.2015 здійснено державну реєстрацію вказаної юридичної особи шляхом внесення до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідних відомостей за номером 0068083 та присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи: 40187246.

26.01.2016 у члени ОК «ЖБК «Патріот» прийнято ОСОБА_5 відповідно до рішення загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 26.01.2016 №2.

Також рішенням зазначених загальних зборів засновників:

- припинено повноваження голови ОК «ЖБК «Патріот» ОСОБА_2 з 26.01.2016;

- призначено ОСОБА_5 головою ОК «ЖБК «Патріот» з 27.01.2016;

- надано повноваження з питань проведення державної реєстрації змін до відомостей про керівника ОК «ЖБК «Патріот», що містяться в Єдиному державному реєстрі ОСОБА_4 .

Рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 14.04.2017 №2/1:

- вирішили реанімувати діяльність кооперативу, активізувати агітаційну роботу серед учасників АТО, дізнатися в Харківській міській раді про необхідний перелік документів для отримання кооперативом земельної ділянки під забудову для учасників бойових дій, та доручити листування і підготовку необхідних документів ОСОБА_5 ;

- внести зміни до відомостей про засновників ОК «ЖБК «Патріот»;

- доручити підписання нової редакції статуту ОК «ЖБК «Патріот» ОСОБА_5

01.02.2016, 08.02.2016, 11.10.2016, 12.04.2017 голова правління ОК «ЖБК «Патріот» ОСОБА_5 звертався з письмовими запитами до заступника директора Управління містобудування та архітектури, головного архітектора міста Харкова ОСОБА_7 , Харківського міського голови Кернеса Г.А., директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ОСОБА_8 з проханням виділити земельну ділянку під забудову житлового багатоквартирного будинку житлово-будівельному кооперативу з учасників АТО «ПАТРІОТ» та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прощею 0,2050 га, та земельної ділянки прощею 1,2760 га по АДРЕСА_1 для будівництва житлових будинків для учасників АТО «ЖБК «Патріот».

Рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 20.11.2017 №3:

- вирішено прийняти нових учасників кооперативу та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- внести зміни до відомостей про учасників ОК «ЖБК «Патріот», що містяться в Єдиному державному реєстрі та до установчих документів ОК «ЖБК «Патріот» шляхом викладення його у запропонованій новій редакції з урахуванням норм ЗУ "Про кооперацію";

- доручити підписання нової редакції статуту та проведення державної реєстрації змін до статуту ОК «ЖБК «Патріот» ОСОБА_5 .

Рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 04.12.2017 №4:

- вирішено прийняти нових учасників кооперативу та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- виключити ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зі складу учасників кооперативу, та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- внести зміни до відомостей про учасників ОК «ЖБК «Патріот», що містяться в Єдиному державному реєстрі та до установчих документів ОК «ЖБК «Патріот» шляхом викладення його у запропонованій новій редакції з урахуванням норм ЗУ "Про кооперацію";

- доручити підписання нової редакції статуту та проведення державної реєстрації змін до статуту ОК «ЖБК «Патріот» ОСОБА_5 .

Рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 24.09.2018 №5:

- вирішено прийняти нових учасників кооперативу та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- внести зміни до відомостей про учасників ОК «ЖБК «Патріот», що містяться в Єдиному державному реєстрі та до установчих документів ОК «ЖБК «Патріот» шляхом викладення його у запропонованій новій редакції з урахуванням норм ЗУ "Про кооперацію";

- доручити підписання нової редакції статуту та проведення державної реєстрації змін до статуту ОК «ЖБК «Патріот» ОСОБА_5 .

Рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 20.11.2018 №6:

- вирішено прийняти нових учасників кооперативу та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- виключити зі складу учасників кооперативу, та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- внести зміни до відомостей про учасників ОК «ЖБК «Патріот», що містяться в Єдиному державному реєстрі та до установчих документів ОК «ЖБК «Патріот» шляхом викладення його у запропонованій новій редакції з урахуванням норм ЗУ "Про кооперацію";

- доручити підписання нової редакції статуту та проведення державної реєстрації змін до статуту ОК «ЖБК «Патріот» ОСОБА_5 .

Рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 11.02.2019 №7:

- вирішено прийняти нових учасників кооперативу та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- внести зміни до відомостей про учасників ОК «ЖБК «Патріот», що містяться в Єдиному державному реєстрі та до установчих документів ОК «ЖБК «Патріот» шляхом викладення його у запропонованій новій редакції з урахуванням норм ЗУ "Про кооперацію";

- доручити підписання нової редакції статуту ОК «ЖБК «Патріот» голові загальних зборів ОСОБА_2 та секретарю загальних зборів ОСОБА_5 .

Рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 25.04.2019 №8:

- вирішено прийняти нового учасника кооперативу та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- виключити ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зі складу учасників кооперативу, та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- доручити підписання нової редакції статуту ОК «ЖБК «Патріот» голові загальних зборів ОСОБА_2 та секретарю загальних зборів ОСОБА_5 .

Рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 15.05.2019 №9:

- вирішено прийняти нового учасника кооперативу та внести зміни в статут про учасників ОК «ЖБК «Патріот»;

- виключити зі складу учасників кооперативу, та внести зміни до установчих документів ОК «ЖБК «Патріот».

Пунктом 9 Додатку 1 до рішення 17 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів» від 20.12.2017 №860/17 надано Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею орієнтовно 1,3800 га, у тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею орієнтовно 1,2000 га; ділянка № НОМЕР_2 площею орієнтовно 0,1800 га із земель територіальної громади м.Харкова для будівництва та експлуатації зблокованих житлових будинків по АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.2.2 Статуту ОК «ЖБК «Патріот» (нова редакція), затверджений рішенням загальних зборів засновників, оформленого протоколом від 11.02.2019 №7, учасниками (членами) кооперативу є співробітники поліції та учасники бойових дій (учасники АТО та ООС) в Донецькій та Луганській областях наступні особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 .

Вказаний Статут направлено на адресу Харківського міського голови разом з письмовим листом від 11.02.2019 №В-01-1, в якому також повідомлялося, що на земельних ділянках планується будівництво 43 зблокованих будинків для учасників АТО/ООС та поліцейських, які перебувають на черзі щодо поліпшення житлових умов в Харківській міській раді.

В подальшому п.6 Додатку 1 до рішення 26 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками» від 17.04.2019 №1541/19 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 для будівництва та експлуатації зблокованих житлових будинків по АДРЕСА_2 та надано ОК «ЖБК «Патріот» у власність земельну ділянку № НОМЕР_1 (кадастровий номер :12:001:0040) площею 1,2000 га, земельну ділянку №2 (кадастровий номер :12:001:0041) площею 0,1800 га із земель територіальної громади м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва та експлуатації зблокованих житлових будинків по АДРЕСА_2 . Будівництво об`єкту виконати до 17.04.2022.

На підставі вказаного рішення державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_51 , 21.05.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,1800 га кадастровий номер :12:001:0041 (індексний номер рішення: 46961040) за ОК «ЖБК «Патріот».

Право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :12:001:0040) площею 1,2000 га зареєстровано за ОК «ЖБК «Патріот» державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_52 , 21.05.2019 (індексний номер рішення 46961240).

Проте, як зазначає прокурор у позовній заяві, відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000511 від 10.03.2021, зокрема протоколів допиту учасників кооперативу, більшість вказаних осіб не перебували на обліку в міській раді щодо поліпшення житлових умов та навіть не писали заяви щодо вступу до вищевказаного кооперативу.

Так під час розслідування, ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 ; ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_9 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_49 , ОСОБА_10 надали показання, що вони ніколи не були учасниками Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Патріот», не приймали участь у зборах учасників ОК «ЖБК Патріот», заяв про вступ та вихід з кооперативу не писали та здивовані, що хтось без їх відома використав їх персональні дані нібито як учасників вказаного кооперативу (копії протоколів допиту додаються до позовної заяви).

Також прокурор зазначає, що рішення про створення ОК «ЖБК «Патріот» та список членів кооперативу не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради.

Використовуючи своє службове становище командира БПСПОП «Харків» ГУ НП в Харківській області, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 забезпечив внесення до протоколів загальних зборів і статуту кооперативу у декількох редакціях завідомо недостовірні відомості про членство у ОК «ЖБК «Патріот» 47 осіб, значна кількість яких не знали про такі протиправні дії, направлені на використання їх персональних даних з метою незаконного збагачення, а також вжив заходів щодо постановки членів ОК «ЖБК «Патріот» у 2016-2017 роках на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та включення до списків осіб, які мають право на першочергове надання житлової площі, з урахуванням пільги учасника бойових дій (АТО).

Так, за усною вказівкою ОСОБА_2 поліцейські БПСПОП «Харків» ГУ НП в Харківській області ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 звернулися до виконавчого комітету Харківської міської ради з заявами про взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Тобто, фактично на облік стали лише 7 осіб.

За таких обставин прокурор вважає, що зазначене рішення міської ради про передачу у власність ОК «ЖБК «Патріот» прийнято у порушення вимог ст.41 Земельного кодексу України, ст.ст.133, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186, відповідно є незаконними, а тому підлягає визнанню недійсними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України Про прокуратуру визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 1 статті 24 Закону України Про прокуратуру визначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством (ч.7 ст.24 Закону України Про прокуратуру).

Відповідно до частин 3-5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

Водночас ЄСПЛ звертав увагу також на категорії справ, у яких підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не стосуються сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечення обмеження повноважень і функцій прокурорів сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, водночас для виконання будь-яких інших функцій має бути засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Зважаючи на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким має бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Так, відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 3 та абзацу 1 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суд.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

В Основному Законі та ординарних законах не наведено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак визначено критерії для оцінки орієнтири та умови, коли таке представництво є можливим.

Наявність інтересу і необхідність його захисту повинні базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і мати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не обмежується тільки зазначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати наявності права на таке представництво або, інакше кажучи, вимагає пояснити (засвідчити, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор. Знову ж таки, це має бути засновано на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію у динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний самостійно реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

В даному випадку, як зазначив прокурор у позовній заяві, незаконне вибуття спірної земельної ділянки із комунальної власності у приватну, безумовно становить суспільний інтерес.

Згідно з ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (зі змінами та доповненнями) визначено статус сільських, селищних, міських рад, як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч.ч.1,9 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Сільські, селищні, міські ради мають печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, рахунки в установах банків України.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

За ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

При цьому, враховуючи вимоги ст.19 Конституції України, територіальна громада м. Харкова як власник спірної земельної ділянки делегує Харківській міській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Таким чином, Харківська міська рада є органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах.

Підставою для представництва інтересів держави у даному випадку є бездіяльність Харківської міської ради та суспільну важливість повернення землі до комунальної власності та відновлення законності під час вирішення суспільно важливого та соціально значущого питання - розпорядження землями значної площі в межах великих міст з метою проведення забудови, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу.

Окружною прокуратурою 06.05.2025 на адресу Харківської міської ради направлено лист від 02.05.2025 №55-107-2422вих25 в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» щодо повідомлення окружну прокуратуру чи вживались або будуть вживатися заходи щодо захисту порушених інтересів держави в частині витребування земельних ділянок з кадастровим номером :12:001:0040 площею 1,2000 га та кадастровим номером :12:001:0041, площею 0,1800 га по в`їзду Буковому, 4 в м. Харкові, яке незаконно вибули з комунальної власності.

Згідно з відповіддю-листом Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 05.06.2025 №4922/0/225-25 (фактично отримано 18.07.2025) Шевченківську окружну прокуратуру міста Харкова проінформовано про те, що «у Харківської міської ради відсутні правові підстави для звернення до суду із віндикаційним позовом про витребування земельних ділянок з кадастровим номером :12:001:0040 площею 1,2000 га та кадастровим номером :12:001:0041 площею 0,1800 га по в`їзду Буковому, 4 в м. Харкові, яке незаконно вибули з комунальної власності, оскільки станом на теперішній час право власності на спірні земельні ділянки не зареєстровано за будь-якою фізичною/ юридичною особою.

Водночас, Харківська міська рада не вважає в принципі порушенням вимог законодавства та прав територіальної громади надання земельних ділянок ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» у власність, що підтверджується її касаційною скаргою у справі №922/1987/22 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2024.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Таким чином, міська рада самоусунулася від покладених на неї повноважень у сфері земельних правовідносин, до цього часу не вжито заходів цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду до відповідача про витребування від ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» земельних ділянок, чим порушуються інтереси Харківської міської територіальної громади, та як наслідок й інтересів держави в цілому.

Відтак, прокурором здійснені всі можливі заходи щодо повідомлення уповноваженого органу про виявлені порушення законодавства та можливості захистити інтереси територіальної громади в судовому порядку.

За таких умов, бездіяльність уповноваженого державного органу щодо звернення до суду з позовом вказує на нездійснення цим органом захисту інтересів держави та є підставою для представництва прокурором в суді інтересів держави в даному випадку.

У постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду, надаючи висновок щодо застосування приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру", вказала, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме, подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави тощо), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З огляду на зазначене, звертаючись до суду із цим позовом, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді та визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами прокурора про необхідність у даній справі здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

Щодо суті спору:

Предметом позову в цій справі є вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот" про витребування земельних ділянок № 1 (кадастровий номер :12:001:0040) площею 1,2000 га, та №2 (кадастровий номер :12:001:0041) площею 0,1800 га площею 1,8000 га, по в`їзду Буковому, 4 в м. Харкові на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради.

Підставою позовних вимог, на думку Прокурора, є невідповідність ОК "ЖБК "ПАТРІОТ" вимогам до житлово-будівельного кооперативу, оскільки ОК "ЖБК "ПАТРІОТ" створений усупереч вимогам статей 133, 134, 137 Житлового кодексу Української РСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу. Однак Харківська міська рада з порушенням законодавства безоплатно передала у власність ОК "ЖБК "ПАТРІОТ" земельні ділянки.

Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключно (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини 5 статті 16 та частини 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Харківська міська рада.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Отже, воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та безпосереднім інтересам територіальної громади.

За статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У спірних правовідносинах земельні ділянки вибули з власності територіальної громади міста Харків та були безоплатно передані у приватну власність ОК "ЖБК "Патріот".

Відповідно до ст.41 Земельного кодексу України житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Згідно ст.94 Господарського кодексу України, який діяв під час спірних правовідносин, кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові, тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Статтею 6 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі.

За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням.

Створення та діяльність житлово-будівельних кооперативів регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про кооперацію», чинним на даний час Житловим кодексом Української РСР та прийнятим на його основі Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, що затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 30.04.1985 зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові в справі №922/1987/22 зазначив, що на цей час Житловий кодекс Української РСР та постанова Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186, якою затверджено Примірний статут житлово-будівельного кооперативу, є чинними, їх положення не суперечать чинному законодавству України, а тому обов`язкові до виконання всіма юридичними та фізичними особами, органами влади та посадовими особами.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі №904/5221/23, 02.10.2024 у справі №911/61/21, від 02.03.2021 у справі №911/261/20, від 11.03.2020 у справі №922/651/17.

Статтями 133, 137 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру.

Житлово-будівельні кооперативи організуються при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях.

Порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства Української РСР.

Примірний статут житлово-будівельного кооперативу затверджується Радою Міністрів Українській РСР.

Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.

Пунктами 1 та 2 розділу 1 Примірного статуту Житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186 визначено, що житлово-будівельний кооператив організовується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), а у випадках, передбачених законодавством, - одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу або багатоквартирного жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу за допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).

Житлово-будівельні кооперативи організуються при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях. Рішення про організацію кооперативів при підприємствах, установах, організаціях приймаються з урахуванням пропозицій трудових колективів.

Статтею 133 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру.

До членів житлово-будівельного кооперативу приймаються громадяни, які і перебувають на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов або користуються правом позачергового прийому до членів кооперативу, а також громадяни, зазначені в частині першій статті 143, частині другій статті 145 і частині першій статті 146 цього Кодексу.

За змістом п.3 Примірного статуту число громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, повинно відповідати кількості квартир у жилому будинку (будинках) кооперативу, запланованому до будівництва.

При будівництві одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу число громадян, необхідне для організації кооперативу, визначається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, але не може бути менше 5 чоловік.

Рішення зборів про організацію кооперативу, список громадян, які вступають до кооперативу, і члени їх сімей, що виявили бажання оселитися в будинку кооперативу, затверджуються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів (частина 6 статті 137 Житлового кодексу Української РСР та абзац 2 пункту 4 Примірного статуту).

Згідно з п.16 розділу 3 Примірного статуту житлово-будівельний кооператив має право одержувати в установленому порядку в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва жилого будинку (будинків) та надвірних будівель.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що статтею 41 Земельного кодексу України передбачено можливість безоплатної передачі земельних ділянок у власність юридичної особи для здійснення житлового будівництва за наявності таких умов: така особа створена як житлово-будівельний кооператив; його члени - громадяни потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в даному населеному пункті.

Органам місцевого самоврядування відповідно до частини 1 статті 41 Земельного кодексу України надано право передати земельну ділянку безоплатно у власність саме житлово-будівельним кооперативам, які створені відповідно до статей 133, 134, 137 ЖК, Примірного статуту ЖБК, а не будь-яким, у тому числі обслуговуючим кооперативам.

При вирішенні відповідною радою питання про надання житлово-будівельним (житловим) кооперативам безоплатно земельної ділянки має враховуватися мета створення такого кооперативу, зокрема, потреба засновників та членів кооперативу у поліпшенні житлових умов та їх перебування на квартирному обліку, порядок організації кооперативу відповідно до ЖК та Примірного статуту ЖБК. Тобто саме житлово-будівельний кооператив є спеціальним суб`єктом права відповідно до положень статті 41 Земельного кодексу України.

До житлово-будівельних кооперативів безумовно можуть вступити особи відповідно до Закону України "Про кооперацію", і такий кооператив може отримати право власності або користування земельною ділянкою у визначений законом спосіб.

Однак, скористатись свого роду "пільгою" щодо отримання ЖБК земельної ділянки безоплатно у власність можуть саме житлово-будівельні кооперативи, члени якого є особами, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в даному населеному пункті.

Тобто, безоплатне надання у власність житлово-будівельному кооперативу земельної ділянки зумовлено необхідністю забезпечити громадян, які потребують поліпшення житлових умов, жилими приміщеннями у будинках створеного ними житлово-будівельного кооперативу.

Такий правовий висновок викладено і у постанові Верховного Суду від 02.10.2024 у справі №911/61/21 від 02.10.2024.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 3, 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків: 1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи; 2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону; 3) надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 4) надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, зв`язку); 5) буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів; 6) будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів.

Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Виходячи з викладеного вище, розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОК «ЖБК «ПАТРІОТ» мав бути визначений з урахуванням детального плану території.

З матеріалів справи вбачається наступне:

- відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОК "ЖБК "ПАТРІОТ" (ідентифікаційний код - 40187246) за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом;

- згідно Протоколу №1 Установчих зборів ОК ЖБК ПАТРІОТ від 17.12.2015, засновниками кооперативу стали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_5 , якого 26.01.2016 прийнято у члени ОК ЖБК ПАТРІОТ, звертався з письмовими запитами до Харківської міської ради 01.02.2016, 08.02.2016, 11.10.2016 та 12.04.2017, зазначаючи відомості щодо кількості членів кооперативу (понад 300 членів кооперативу станом на 08.02.2016 та 178 членів кооперативу станом на 11.10.2016 при фактичній кількості упродовж періоду з 26.01.2016 до 20.11.2017 у складі кооперативу 5 осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), з проханням виділити земельну ділянку під забудову житлового багатоквартирного будинку у житлово-будівельному кооперативу учасників антитерористичної операції ПАТРІОТ;

- згідно нової редакції Статуту 11.02.2019, членами ОК ЖБК ПАТРІОТ були 43 особи; Статут направлено на адресу Харківського міського голови разом з листом від 11.02.2019 №В-01-1, в якому також повідомлялося, що на земельних ділянках планується будівництво 43 зблокованих будинків для учасників АТО/ООС та поліцейських, які перебувають на черзі щодо поліпшення житлових умов в Харківській міській раді;

- у Статуті ОК ЖБК ПАТРІОТ не визначено кількості квартир у житловому будинку (будинках), які заплановано до будівництва кооперативом;

- розмір внесків до ОК ЖБК ПАТРІОТ не визначено;

- всупереч статті 133 ЖК УРСР та абзацу 1 пункту 8 Примірного статуту, члени кооперативу на момент створення, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та в подальшому залучені станом на 11.02.2019 члени кооперативу, не потребували поліпшення житлових умов та на відповідному обліку не перебували. Доказів іншого в матеріалах справи не міститься;

- з протоколів допиту учасників кооперативу, що надали показання, відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000511 від 10.03.2021, вбачається, що допитані не знали, що їх вказано учасниками Обслуговуючого кооперативу ЖБК ПАТРІОТ, не приймали участь у зборах учасників ОК ЖБК ПАТРІОТ, заяв про вступ та вихід з кооперативу не писали та здивовані, що хтось без їх відома використав їх персональні дані нібито як учасників вказаного кооперативу;

- ОК ЖБК ПАТРІОТ не створено при виконавчому комітеті міської ради, при підприємстві, установі чи організації та не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради рішення про створення ОК ЖБК ПАТРІОТ та список членів кооперативу, всупереч статті 137 ЖК УРСР;

- ОК ЖБК ПАТРІОТ не обґрунтувало містобудівною документацією необхідний розмір земельної ділянки, яку просив передати у власність;

- 15.05.2019, тобто, після прийняття міською радою оскаржуваного рішення, проведено загальні збори ОК ЖБК ПАТРІОТ і прийнято рішення про виключення з числа членів вказаного кооперативу 20 осіб як помилково внесених, яке оформлене протоколом №9 загальних зборів ОК ЖБК ПАТРІОТ.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОК ЖБК ПАТРІОТ не відповідає вимогам житлово-будівельного кооперативу, що має право на отримання земельної ділянки безоплатно, оскільки у статуті не визначено кількості квартир у житловому будинку (будинках), які заплановано до будівництва кооперативом, що суперечить його меті; при цьому мета, порядок створення, організації та діяльності не відповідає вимогам до житлово-будівельного кооперативу, а матеріали справи не містять доказів, що члени кооперативу потребують поліпшення житлових умов; кооперативом не обґрунтувало містобудівною документацією необхідний розмір земельної ділянки.

У зв`язку з чим, відсутні підстави для передачі йому землі у власність безоплатно відповідно до статті 41 Земельного кодексу України.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (статті 387, 388, 1212 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України, частина 2 статті 52 Земельного кодексу України).

Предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, зокрема землями сільськогосподарського призначення, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника цього майна.

Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна. Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі №633/408/18.

Разом з цим, у провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/1987/22 за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави до Харківської міської ради та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ПАТРІОТ" про:

- визнання недійсним з моменту прийняття п.6 Додатку 1 до рішення 26 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками» від 17.04.2019 № 1541/19, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 1 та № 2 для будівництва та експлуатації зблокованих житлових будинків по в`їзду Буковому, 4 та надано обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ПАТРІОТ» у власність земельну ділянку №1 (кадастровий номер :12:001:0040) площею 1,2000 га, земельну ділянку №2 (кадастровий номер :12:001:0041) площею 0,1800 га із земель територіальної громади м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва та експлуатації зблокованих житлових будинків по в`їзду Буковому, 4. Будівництво об`єкту виконати до 17.04.2022;

- скасування рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Ісаєнко Ірини Анатоліївни, яким від 21.05.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,1800 га кадастровий номер :12:001:0041 (індексний номер рішення: 46961040) за ОК «ЖБК «ПАТРІОТ», з одночасним припиненням права власності.

- скасування рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Дейнеко Тетяни Вікторівни, яким 21.05.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :12:001:0040) площею 1,2000 га (індексний номер рішення 46961240) за ОК «ЖБК «ПАТРІОТ», з одночасним припиненням права власності.

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Як встановлено судом у зазначеній справі на момент звернення Прокурора з позовом до суду оспорюване рішення Харківської міської ради було виконане, зокрема, шляхом реєстрації за ОК "ЖБК "ПАТРІОТ" права власності на земельні ділянки. Тому визнання незаконним і скасування зазначеного рішення саме по собі, без заявлення позовних вимог, спрямованих на відновлення володіння земельними ділянками, не зможе забезпечити ефективного захисту прав та інтересів держави. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 924/1369/20.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові в справі №922/1987/22 зазначив, що відповідно до частин 2, 4 статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, колегія суддів ВС КГС у справі №922/1987/22 установила, що останню правову позицію в питанні визначення способу захисту в разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем) викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №917/1212/21. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, враховуючи мету позову про витребування та підстави для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна. Подібний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі №914/1334/22.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові в справі №922/1987/22 прийшов до висновку, якщо право власності на земельні ділянки зареєстровано за ОК "ЖБК "ПАТРІОТ", то скасування оспорюваного рішення Харківської міської ради без заявлення позовних вимог, спрямованих на відновлення володіння майном, не зможе забезпечити ефективного захисту прав та інтересів держави.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог прокурора.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог прокурора в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот" про витребування земельних ділянок задовольнити.

Витребувати в обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Патріот» (61145, м. Харків, вул. Космічна, 12, кімната 213; ) земельну ділянку №1 (кадастровий номер :12:001:0040) площею 1,2000 га, по в`їзду Буковому, 4 у м. Харкові на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради (61003, м.Харків, м-н Конституції, 7; ).

Витребувати в обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Патріот» (61145, м. Харків, вул. Космічна, 12, кімната 213; ) земельну ділянку №2 (кадастровий номер :12:001:0041) площею 0,18 га, по в`їзду Буковому, 4 у м. Харкові на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради (61003, м.Харків, м-н Конституції, 7; ).

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Патріот" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 12, кімната 213; ) на користь Харківської обласної прокуратури (, банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судові витрати у розмірі 202 053 (двісті дві тисячі п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "09" лютого 2026 р.

СуддяТ.О. Пономаренко