ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" лютого 2026 р. Справа № 924/1192/25

м.Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Гайдуку Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут"

про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу та стягнення 268 297,01 грн безпідставно отриманих коштів

Представники сторін:

від позивача: Мельничук І.М.

від відповідача: Зарецька Т.Л.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 05.02.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

04.12.2025 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 року, та про стягнення 268 297,01 грн безпідставно отриманих коштів за договором №21900134 від 16.03.2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 08.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою встановлено строки для подачі відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, визначено дату проведення підготовчого засідання у справі.

18.12.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив з додатками, у якому міститься заява про застосування позовної давності, а також заява відповідача про забезпечення проведення судового засідання призначеного на 10:00 год. 06.01.26 у справі №924/1192/25, а також в інших засідань по цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 19.12.2025 вищевказану заяву представника ТОВ "Хмельницькенергозбут" задоволено частково, судове засідання, яке відбудеться о 10:00 год. 06.01.2026 визначено провести в режимі відеоконференції за участю представника ТОВ "Хмельницькенергозбут" Зарецької Т.Л.

05.01.2026 через підсистему "Електронний суд" отримано відповідь на відзив з додатком 1.

У підготовчому засіданні 06.01.2026 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 11:30 22.01.2026 з одночасним задоволенням усного клопотання представниці відповідача про участь у наступному засіданні в режимі відеоконференції.

Судом у підготовчому засіданні 22.01.2026 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті у судовому засіданні на 12:00 год. 05.02.2026.

03.02.2026 через електронний кабінет надійшло клопотання представника позивача про стягнення з відповідача 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, до якого додано договір про надання правничої допомоги №29/4 від 16.10.2025, акт №127/25-29 від 23.12.2025, рахунок №127/25-29 від 23.12.2025, ордер та платіжну інструкцію №874 від 23.12.2025 на суму 15000,00 грн.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Комунальне некомерційне підприємство "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 року, та про стягнення 268 297,01 грн безпідставно отриманих коштів за договором №21900134 від 16.03.2021 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що за результатом проведеної процедури відкритих торгів на закупівлю товару «Електрична енергія», оголошення - UA-2021-02-05-002652-b у відповідності до норм Закону України «Про публічні закупівлі» 16.03.2021 між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №21900134. Згідно умов вказаного договору узгоджено поставку товару у період з 01.04.2021 до 31.12.2021 за ціною 2 805 000,00 грн. за 850000,00 кВт/год. Відповідно до додатку № 1 до договору «Комерційна пропозиція Постачальника» ціна за 1 кВт/год електричної енергії становить 1,33464 грн без ПДВ, базова ціна товару (без ПДВ) з Тарифом на передачу та Тарифом на розподіл електричної енергії становить 2,75000 грн без ПДВ. Загальна вартість за 1 кВт/год електричної енергії становить 3,30 грн з ПДВ.

Позивач вказує, що протягом 2021 року до вищевказаного договору вносились зміни шляхом укладення додаткових угод №№1-8, підставою для укладення яких зазначено ЦК України, Закон України «Про публічні закупівлі». На підставі виставлених відповідачем рахунків-фактур, позивач сплатив загалом 1 298 121,01 грн. з ПДВ за поставлену електричну енергію в кількості 312 068 кВт/год. Водночас, на думку позивача, ціна за одиницю електричної енергії повинна розраховуватись згідно Додатку №1 «Комерційна пропозиція Постачальника» та становити 1 029 824,40 грн з ПДВ за вказаний обсяг електричної енергії. З огляду на викладене, Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області зазнало збитків на суму 268 297,01 гривень.

У позові вказано, що додаткові угоди №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 до договору №21900134 від 16.03.2021 укладені неправомірно та є недійсними, а кошти, отримані відповідачем у зв`язку із підняттям ціни за одиницю електричної енергії такими, що отримані безпідставно. Позивач звертає увагу, що додатковими угодами врегульовано правовідносини, які виникли до їх укладення, що згідно практики Верховного Суду свідчить про протиправність застосування ч. 3 ст. 631 ЦК України. Зокрема підставою для збільшення ціни за одиницю товару пункт 2 частини 5 ст. 41 Закон України Про публічні закупівлі визначає коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником), яке до того ж не є беззаперечною підставою для збільшення ціни за одиницю товару у відповідності до практики Верховного Суду.

Позивач наводить позицію Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, за змістом якої: "У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі." Разом з тим, ТОВ «Хмельницькоенергозбут» спонукало споживача на загальне збільшення ціни за одиницю електричної енергії з 3,3 грн з ПДВ за 1 кВт/год до 5,017812 з ПДВ за 1 кВт/год, що становить 52 % від початкової ціни товару, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю.

Як вказує позивач, з огляду на недійсність вказаних вище додаткових угод, оскільки їх положення про зміну ціни за електричну енергію неправомірні, то отримані відповідачем кошти, є такими, що отримані безпідставно у відповідності до ст. 1212 ЦК України.

Як на правову підставу позову позивач посилається на ст. ст. 15, 16, 202, 203, 204, 215, 509, 526, 530, 626-628, 631, 638, 1212 ЦК України, ст.ст. 5, 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

У відзиві відповідач стверджує, що на момент підписання Додаткових угод №№ 1,2,3,4,6,7,8 сторони, керувались пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпунктом 5.9. пункту 5 договору, при цьому не виходили за рамки 10 відсоткового збільшення ціни за одиницю товару, при цьому, загальна сума договорів не збільшувалась, а зменшувався обсяг закупівлі, що було погоджено з замовником, а обмеження строків зміни ціни за одиницю товару на дату укладення додаткових угод №№ 1,2,3,4,6,7,8 не встановлено. ТОВ "Хмельницькенергозбут" зазначає, що для підтвердження коливання середньозваженої ціни на ринку «на добу наперед» (РДН), у відповідності до договору, ТОВ «Хмельницькенергозбут» надавав споживачу інформаційні довідки Хмельницької торгово-промислової палати щодо зміни середньозваженої ціни електричної енергії, зі змісту яких можна відстежити динаміку цін та встановити її рух у бік збільшення, які є належними та достатніми доказами. Відтак, домовленість цілком відповідає змісту положень Цивільного кодексу України щодо свободи волевиявлення сторін, оскільки відповідні положення договору не суперечать жодному із положень чинного законодавства і в судовому порядку не визнавались недійсними. Відповідач у відзиві зазначає, що сторони у договорі обрали як джерело для отримання інформації про коливання ціни на ринку оприлюднені ДП «Оператор ринку» відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» на веб-сайті (https://www.oree.com.ua) результати торгів на ринку «на добу наперед».

У відзиві зазначено, що додаткові угоди до договору укладено не за усною домовленістю, а на підставі звернення відповідача, як постачальника, до споживача, з відповідним обґрунтуванням та наданням доказів наявності підстав для зміни істотних умов договору. Відповідач звертає увагу на окрему думку від 06.02.2024 п`яти суддів Великої Палати Верховного Суду по справі №922/2321/22, за змістом якої зміна істотних умов договору про закупівлю у бік збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку протягом строку дії договору про закупівлю можлива не частіше ніж один раз на 90 днів. Однак таке обмеження щодо строків (частоти) зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії. Вказане відповідає узагальненим роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 "Щодо укладення, виконання, змін та розірвання договору закупівлі". Оскільки відповідач вважає, що відсутні підстави для визнання вказаних вище додаткових угод недійсними, тому й вимога про стягнення 268 297,01 грн задоволенню не підлягає. У відзиві відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та застосувати позовну давність до позовних вимог у справі №924/1192/25.

За змістом відповіді на відзив позивач наводить позицію Верховного Суду викладену у постанові від 11.09.2024 у справі №922/2497/23, за змістом якої: "надання Міністерством економіки України листів або роз`яснень, які суперечать висновку щодо застосування норм права, викладеному у постановах Верховного Суду, а у цьому випадку викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22, прямо порушує наведені вище правові приписи та жодним чином не може вплинути на правильність застосування норм Закону № 922-VIII. У відповіді на відзив наведено висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 21.11.2025 року у справі № 920/19/24 про те, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. З приводу позовної давності позивач вказує, що строки позовної давності було призупинено у 2020 році у зв`язку з карантином та у 2022 році додалось призупинення внаслідок введення на території України правового режиму воєнного стану, що закріплено у «Прикінцевих та перехідних положеннях» ЦК України. Відтак, останнім не пропущено строк позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні 05.02.2026 позовні вимоги та клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представниця відповідача в судовому засіданні 05.02.2026 проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві, у позові просила відмовити, а розмір витрат на правничу допомогу зменшити.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

За змістом оголошення UA-2021-02-05-002652-b Комунальним некомерційним підприємством «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в електронній системі закупівель ініційовано проведення процедури відкритих торгів на предмет закупівлі - товар «Електрична енергія» у кількості 850 000 кВт*год.

У звіті про результати проведення процедури закупівлі від 16.03.2021 вказано, що в електронних торгах брало участь два учасника: ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" та відповідач, з визначенням учасника, з яким укладено 16.03.2021 договір про закупівлю - ТОВ "Хмельницькенергозбут", який запропонував ціну пропозиції - 2 805 000,00 грн. з ПДВ.

16.03.2021 між Комунальним некомерційним підприємством «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (постачальник) укладено Договір №21900134 про постачання електричної енергії споживачу.

За умовами п. 2.1 договору постачальник продає споживачу із 01.04.2021 до 31.12.2021 товар «код ДК 021:2015 - 09310000-5 Електрична енергія» (Електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договору ціна цього договору становить 2 805 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 467 500,00 грн. Ціна за одиницю товару визначається у додатку № 1 до договору «Комерційна пропозиція постачальника».

Згідно з п. 5.4 договору ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з розподілу електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з розподілу електричної енергії визначено в Додатку № 1 до Договору. Вказані послуги оплачуються Споживачем через Постачальника. Споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії через постачальника.

Відповідно до підпункту 5.5 договору сторони домовились, що фактична ціна поставки товару визначається щомісяця (розрахунковий період) та змінюється порівняно з базовою ціною шляхом внесення змін до цього договору у письмовій формі, а саме шляхом підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі товару згідно п. 5.14 договору. У разі зміни складової ціни товару, - тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого відповідною постановою НКРЕКП, зміна умов цього договору щодо ціни за одиницю товару в частині тарифу здійснюється шляхом укладання та підписання сторонами додаткової угоди до договору, згідно з п.5.8 цього договору.

За змістом п. 5.6 договору на виконання п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» сторони домовились, що зміна ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється виходячи з коливання ціни на ринку товару, а саме, зміни середньозваженої ціни на ринку на добу на перед (РДН).

Зміна ціни за одиницю товару відбувається з дотриманням усіх наступних умов: один раз на місяць після завершення розрахункового періоду; з дотриманням формули, передбаченої п.5.6.2 договору; не більше, ніж на 10% від Базової ціни за одиницю товару. При цьому, загальна ціна договору не може бути збільшена. У разі документально підтвердженого зростання ціни за одиницю товару, одночасно здійснюється зменшення кількості товару (п. 5.6.1 договору).

Відповідно до п. 5.6.2 договору ціна за одиницю товару за відповідний розрахунковий період визначається у виставлених постачальником рахунках та актах приймання-передачі товару, наданих згідно п. 5.14 цього договору, виходячи з коливання ціни електричної енергії на ринку та обраховується згідно наведеної в пункті договору формули. Середньозважена ціна на РДН обраховується згідно даних ДП "Оператор ринку". Коливання ціни на ринку має бути обґрунтовано та підтверджено даними ДП "Оператор ринку", зокрема даними, розміщеними на офіційному сайті https:/www.oree.com.ua/.

Згідно з п. 5.8 договору на виконання п.7 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» сторони домовились, що зміна умов цього договору допускається у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії. а саме, у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару з цим договором.

У випадку зміни тарифу на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії постановою НКРЕКП або рішенням іншого уповноваженого органу влади, сторони вносять відповідні зміни в Додаток №1 до договору шляхом укладання додаткової угоди до договору та викладенням Додатку №1 в новій редакції (п. 5.8.1 договору).

У п. 5.8.3 договору передбачено, що Додаткова угода про внесення змін до договору має містити посилання на дату та номер документу, яким змінено тариф на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії, дату (період) з якої такий тариф починає діяти, а також розмір встановленого тарифу у стовпчиках 5 та/бо 6 таблиці Додатку № І до Договору.

За змістом п. 5.9 договору зміна ціни за одиницю товару, згідно п.п. 5.6-5.7 договору здійснюється в письмовій формі, шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі електричної енергії згідно п. 5.14 договору.

Наведений порядок внесення змін до договору є для сторін належним, допустимим та прийнятним щодо зміни ціни за договором (п. 5.9.2 договору).

Як передбачено у п. 5.13 договору по закінченні розрахункового періоду постачальник зобов`язаний надати для підписання Споживачу Акт приймання-передачі електричної енергії. Споживач зобов`язаній розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 (п`яти) робочих днів або дати вмотивовану відмову від підписання такого акту, у цей же строк. Акт приймання-передачі електричної енергії має містити інформацію про розрахунок ціни за одиницю товару згідно умов цього договору та іншу інформацію згідно з вимогами договору.

Споживач має право обирати спосіб визначення ціни за постачання електричної енергії на умовах, зазначених у комерційній пропозиції, обраній споживачем (підп. 1 п. 6.1 договору).

Згідно з п. 13.1 договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2021 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання (Сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків.

Істотні умови цього договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (п. 13.6 договору),

У п. 13.7 договору вказано, що визнання недійсним окремого положення договору не тягне за собою визнання недійсним цього договору в цілому.

Пункт 15.1 договору передбачає, що невід`ємною частиною цього договору є: Додаток № 1: Комерційна пропозиція Постачальника; Додаток № 2: Примірна форма Заявки на постачання електричної енергії споживачу; Додаток №3: Примірна форма Акту приймання-передачі електричної енергії.

Договір про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2025 підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

У Додатку №1 "Комерційна пропозиція постачальника" до вищевказаного договору визначено товар - Електрична енергія у кількості 850 000 кВт/год, ціна товару без ПДВ та без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл - 1,33464, тариф на передачу (без ПДВ) - 0,29393, тариф на розподіл (без ПДВ) 1,12143, базова ціна товару (без ПДВ) 2,75.

За змістом п.п. 1.1, 1.2 Додатку №1 у відповідності до договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі згідно якої укладено цей договір затверджено постановою НКРЕКП №2353 від 09.12.2020, та становить 0,29393 без ПДВ. У відповідності до договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі згідно якої укладено цей договір затверджено постановою НКРЕКП № 2381 від 09.12.2020, та становить 1,12143 без ПДВ. У Додатку №1 передбачено загальну кількість електричної енергії 850 000,00 кВт/год - 2 805 000,00 грн. з ПДВ.

В укладеному сторонами Додатку №2 узгоджено форму Заявки на постачання електричної енергії споживачу за період постачання 2021 рік помісячно, у Додатку №3 узгоджено примірну форму Акту приймання-передачі електричної енергії.

20.05.2021 року сторони підписали Додаткову угоду №1 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 керуючись ст.ст. 651,653, 654 Цивільного кодексу України, п.1 та п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до умов якої у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку на добу наперед* (РДН) в квітні 2021р. - 1,45022 грн/Мвт*год. без ПДВ в порівнянні з березнем 2021 - 1,37425 грн/Мвт*год. без ПДВ, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 07.05.2021 року №22-05/382 сторони, за взаємною згодою, вирішили Додаток №1 до Договору № 21900134 від « 16» березня 2021 викласти в новій редакції.

У новій редакції Додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 782 566,5 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 1,57161 грн., тариф на передачу без ПДВ - 0,29393, тариф на розподіл 1,12143 грн., базова ціну за електричну енергію з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 2,98697 з 01.04.2021. Загальна вартість договору 2 805 000,00 з ПДВ.

16.06.2021 сторони підписали Додаткову угоду №2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 керуючись ст.ст. 651,653, 654 Цивільного кодексу України, п.5 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до умов якої у зв`язку з зменшенням тарифу сторони за взаємною згодою вирішили Додаток №1 до Договору від 16.03.2021 року №21900134 викласти в новій редакції. Пункт 5.1. договору від 16.03.2021 року № 21900134 викласти в наступній редакції: Ціна договору становить 2539739,86 грн. (Два мільйони п`ятсот тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 86 коп.) в т.ч. ПДВ - 423289,98 грн. (Чотириста двадцять три тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень 98 коп.).

Згідно з п. 3 Додаткової угоди №2 сторонами узгоджено, що остання набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підпису уповноваженими представниками Сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного Договору та згідно ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонах з 01.05.2021 р. і діє до 31.12.2021 р.

У новій редакції Додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 782 566,5 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 1,273211 грн., тариф на передачу без ПДВ - 0,29393, тариф на розподіл 1,12143 грн., базову ціну за електричну енергію з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 2,68857 з 01.05.2021. Загальна вартість договору 2 539 739,86 грн з ПДВ.

21.07.2021 сторони підписали Додаткову угоду №3 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 керуючись ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, п.1 та п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до умов якої у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку на добу наперед* (РДН) в червні 2021р. - 1425,14 грн/Мвт*год. в порівнянні з травнем 2021 - 1018,74 грн/Мвт*год., що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 05.07.2021 року №22-05/629 сторони, за взаємною згодою, вирішили Додаток №1 до Договору № 21900134 від « 16» березня 2021 викласти в новій редакції.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди №3 сторонами узгоджено, що остання набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підпису уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного Договору та згідно ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонах з 16.03.2021 р. і діє до 31.12.2021 р.

У новій редакції Додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 782 566,5 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 1,51415 грн., тариф на передачу без ПДВ - 0,29393, тариф на розподіл 1,12143 грн., базову ціну за електричну енергію з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 2,929517 з 01.06.2021. Загальна вартість договору 2 539 739,86 грн з ПДВ.

22.09.2021 сторони підписали Додаткову угоду №4 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 керуючись ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до умов якої у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку на добу наперед* (РДН) в серпні 2021р. - 2076,95 грн/Мвт*год. без ПДВ в порівнянні з липнем 2021 - 1444,05 грн/Мвт*год. без ПДВ, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 31.08.2021 року №22-05/856 сторони, за взаємною згодою, вирішили Додаток №1 до Договору № 21900134 від « 16» березня 2021 викласти в новій редакції. Пункт 5.1. договору від 16.03.2021 року № 21900134 викласти в наступній редакції: Ціна договору становить 2539739,86 грн. (Два мільйони п`ятсот тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 86 коп.) в т.ч. ПДВ 423289,98 грн. (Чотириста двадцять три тисячі вісімдесят дев`ять гривень 98 коп.).

Згідно з п. 3 Додаткової угоди №3 сторонами узгоджено, що остання набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підпису уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного Договору та згідно ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонах з 01.05.2021 р. і діє до 31.12.2021 р.

У новій редакції Додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 668 585 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 1,80681 грн., тариф на передачу без ПДВ - 0,29393, тариф на розподіл 1,12143 грн., базову ціну за електричну енергію з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 3,222170 з 01.08.2021. Загальна вартість договору 2 539 739,86 грн з ПДВ.

08.10.2021 сторони підписали Додаткову угоду №6 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 керуючись ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до умов якої у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку на добу наперед* (РДН) в вересні 2021р. - 2227,92 грн/Мвт*год. без ПДВ в порівнянні з серпнем 2021 - 2076,95 грн/Мвт*год. без ПДВ, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 27.09.2021 року №22-05/969 сторони, за взаємною згодою, вирішили Додаток №1 до Договору №21900134 від « 16» березня 2021 викласти в новій редакції. Пункт 5.1 договору від 16.03.2021 року №21900134 викласти в наступній редакції: Ціна договору становить 2539739,86 грн. (Два мільйони п`ятсот тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 86 коп.) в т.ч. ПДВ 423289,98 грн. (Чотириста двадцять три тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень 98 коп.).

Згідно з п. 3 Додаткової угоди №3 сторонами узгоджено, що остання набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підпису уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного Договору та згідно ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонах з 16.03.2021 р. і діє до 31.12.2021 р.

У новій редакції Додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 633 312 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 2,04106 грн., тариф на передачу без ПДВ - 0,29393, тариф на розподіл 1,12143 грн., базову ціну за електричну енергію з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 3,45642 з 01.09.2021. Загальна вартість договору 2 539 739,86 грн з ПДВ.

08.12.2021 сторони підписали Додаткову угоду №7 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 керуючись ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до умов якої у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку на добу наперед* (РДН) в жовтні 2021р. - 2728,56 грн/Мвт*год. без ПДВ в порівнянні з вереснем 2021 - 2227,92 грн/Мвт*год. без ПДВ, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 25.10.2021 року №22-05/1089 сторони, за взаємною згодою, вирішили Додаток №1 до Договору №21900134 від « 16» березня 2021 викласти в новій редакції. Пункт 5.1 договору від 16.03.2021 року №21900134 викласти в наступній редакції: Ціна договору становить 2539739,86 грн. (Два мільйони п`ятсот тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 86 коп.) в т.ч ПДВ - 423289.98 гри. (Чотириста двадцять три тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень 98 коп.).

У новій редакції Додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 592 546 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 2,3864 грн., тариф на передачу без ПДВ - 0,29393, тариф на розподіл 1,12143 грн., базову ціну за електричну енергію з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 3,80172 з 01.10.2021. Загальна вартість договору 2 539 739,86 грн з ПДВ.

13.12.2021 сторони підписали Додаткову угоду №8 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 керуючись ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до умов якої у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку на добу наперед* (РДН) в листопаді 2021р. - 3352,35 грн/Мвт*год. без ПДВ в порівнянні з жовтнем 2021 - 2793,44 грн/Мвт*год. без ПДВ, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 23.11.2021 року №22-05/1204 сторони, за взаємною згодою, вирішили Додаток №1 до Договору №21900134 від « 16» березня 2021 викласти в новій редакції. Пункт 5.1 договору від 16.03.2021 року №21900134 викласти в наступній редакції: Ціна договору становить 2539739,86 грн. (Два мільйони п`ятсот тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 86 коп.) в т.ч. ПДВ 423289,98 грн. (Чотириста двадцять три тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень 98 коп.).

У новій редакції Додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 559 497 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 2,7662 грн., тариф на передачу без ПДВ - 0,29393, тариф на розподіл 1,12143 грн., базова ціну за електричну енергію з тарифом на передачу та тарифом на розподіл - 4,18151 з 01.11.2021. Загальна вартість договору 2 539 739,86 грн з ПДВ.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 та Додаткових угод №1,2,3,4,6,7,8 до нього, постачальником було поставлено споживачу 312 068 кВт/год електричної енергії згідно виставлених рахунків-фактур №21900134: від 20.05.2021 у квітні 2021 року за обсяг 41773 кВт*год. на суму 149 792,64 грн. з ПДВ, від 16.06.2021 у травні 2021 року за обсяг 27749 кВт*год. на суму 89 526,11 грн., від 22.09.2021 у червні 2021 року за обсяг 27 498 кВт*год. на суму 80 555.67 грн. без ПДВ, у липні 2021 року за обсяг 17640 кВт*год. на суму 51 676,56 грн. без ПДВ, у серпні 2021 року за обсяг 33480 кВт*год. на суму 107 878,25 грн. без ПДВ, що загалом за три місяці складає 288 132,57 грн. з ПДВ, від 08.10.2021 у вересні 2021 за обсяг 36282 кВт*год. на суму 150 487,00 грн. з ПДВ, від 09.12.2021 у жовтні 2021 за обсяг 44449 кВт*год. на суму 202 779,18 грн. з ПДВ, від 14.12.2021 у листопаді 2021 за обсяг 35925 кВт*год. на суму 180 264,90 грн., від 24.12.2021 за обсяг 47272 кВт*год. на суму 237 202,01 грн. з ПДВ

Позивач оплатив 1 298 121,41 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними інструкціями: №208 від 26.05.2021 на суму 3000,00 грн., №209 від 26.05.2021 на суму 13 453,30 грн, №4 від 23.06.2021 на суму 133 276,34 грн., №6 від 23.06.2021 на суму 61 284,81 грн., №257 від 23.06.2021 на суму 14 943,88 грн., №258 від 23.06.2021 на суму 13 297,42 грн., №23 від 27.09.2021 на суму 245 897,13 грн, №426 від 24.09.2021 на суму 33179,32 грн, №427 від 27.09.2021 на суму 9056,12 грн., №13 від 11.10.2021 на суму 7842,46 грн., №27 від 11.10.2021 на суму 125 187,87 грн., №464 від 11.10.2021 на суму 14456,67 грн., №465 від 12.10.2021 на суму 3000,00 грн., №634 від 10.12.2021 на суму 23656,33 грн., №633 від 13.12.2021 на суму 10000,00 грн, №20 від 14.12.2021 на суму 107 517,52 грн. №22 від 16.12.2021 на суму 61605,33 грн., №667 від 14.12.2021 на суму 13289,42 грн., №21 від 16.12.2021 на суму 120 477,61 грн., №46 від 16.12.2021 на суму 24 173,22 грн., №666 від 16.12.2021 на суму 22324,65 грн., №712 від 24.12.2021 на суму 207 783,33 грн., №711 від 28.12.2021 на суму 19418,68 грн., №710 від 29.12.2021 на суму 10 000,00 грн.

До матеріалів справи також додано копії Додаткової угоди №5 та Додатку №1 до неї.

Оскільки позивач вважає, що додаткові угоди №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 до договору №21900134 від 16.03.2021 укладені неправомірно та є недійсними, а кошти у сумі 268 297,01 грн. отримані відповідачем у зв`язку із підняттям ціни за одиницю електричної енергії такими, що отримані безпідставно, останній звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи слідує, що за результатами проведення процедури відкритих торгів із закупівлі електричної енергії переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" з остаточною ціновою пропозицією у розмірі 2 805 000,00 грн. з ПДВ за 850 000 кВт/год, з яким Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області 16.03.2021 уклало договір про постачання електричної енергії споживачу №21900134.

Згідно з умовами договору відповідач зобов`язався продати споживачу із 01.04.2021 до 31.12.2021 товар «код ДК 021:2015 - 09310000-5 Електрична енергія» (Електрична енергія), а позивач - оплатити постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами цього договору.

У підписаному сторонами Додатку №1 "Комерційна пропозиція постачальника" до вищевказаного договору сторонами визначено кількість товару - 850 000 кВт/год, ціну товару без ПДВ та без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл - 1,33464, тариф на передачу (без ПДВ) - 0,29393, тариф на розподіл (без ПДВ) 1,12143 та базову ціну товару (без ПДВ) 2,75.

На протязі дії договору №21900134 від 16.03.2021 сторонами укладались Додаткові угоди №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, якими вносились зміни у п. 5.1 розділу 5 договору та коригування у Додаток №1 "Комерційна пропозиція постачальника" стосовно ціни товару без ПДВ та без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл, до базової ціни товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл, а також до загальної кількості та вартості електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 та Додаткових угод №1,2,3,4,6,7,8 до нього, постачальником було поставлено споживачу 312 068,00 кВт/год електричної енергії згідно виставлених рахунків-фактур №21900134: від 20.05.2021 у квітні 2021 року за обсяг 41773 кВт*год. на суму 149 792,64 грн. з ПДВ, від 16.06.2021 у травні 2021 року за обсяг 27749 кВт*год. на суму 89 526,11 грн., від 22.09.2021 у червні 2021 року за обсяг 27 498 кВт*год. на суму 80 555.67 грн. без ПДВ, у липні 2021 року за обсяг 17640 кВт*год. на суму 51 676,56 грн. без ПДВ, у серпні 2021 року за обсяг 33480 кВт*год. на суму 107 878,25 грн. без ПДВ, що загалом за три місяці складає 288 132,57 грн. з ПДВ, від 08.10.2021 у вересні 2021 за обсяг 36282 кВт*год. на суму 150 487,00 грн. з ПДВ, від 09.12.2021 у жовтні 2021 за обсяг 44449 кВт*год. на суму 202 779,18 грн. з ПДВ, від 14.12.2021 у листопаді 2021 за обсяг 35925 кВт*год. на суму 180 264,90 грн., від 24.12.2021 за обсяг 47272 кВт*год. на суму 237 202,01 грн. з ПДВ

Позивач оплатив відповідачу 1 298 121,41 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними інструкціями: №208 від 26.05.2021 на суму 3000,00 грн., №209 від 26.05.2021 на суму 13 453,30 грн, №4 від 23.06.2021 на суму 133 276,34 грн., №6 від 23.06.2021 на суму 61 284,81 грн., №257 від 23.06.2021 на суму 14 943,88 грн., №258 від 23.06.2021 на суму 13 297,42 грн., №23 від 27.09.2021 на суму 245 897,13 грн, №426 від 24.09.2021 на суму 33179,32 грн, №427 від 27.09.2021 на суму 9056,12 грн., №13 від 11.10.2021 на суму 7842,46 грн., №27 від 11.10.2021 на суму 125 187,87 грн., №464 від 11.10.2021 на суму 14456,67 грн., №465 від 12.10.2021 на суму 3000,00 грн., №634 від 10.12.2021 на суму 23656,33 грн., №633 від 13.12.2021 на суму 10000,00 грн, №20 від 14.12.2021 на суму 107 517,52 грн. №22 від 16.12.2021 на суму 61605,33 грн., №667 від 14.12.2021 на суму 13289,42 грн., №21 від 16.12.2021 на суму 120 477,61 грн., №46 від 16.12.2021 на суму 24 173,22 грн., №666 від 16.12.2021 на суму 22324,65 грн., №712 від 24.12.2021 на суму 207 783,33 грн., №711 від 28.12.2021 на суму 19418,68 грн., №710 від 29.12.2021 на суму 10 000,00 грн.

Судом враховується, що позивачем було підписано спірні Додаткові угоди до договору постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 та сплачено відповідачу з урахуванням визначених в них тарифів за одиницю товару кошти, що не заперечується сторонами.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Уклавши 16.03.2021 договір про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021, сторони погодили всі його істотні умови та порядок внесення змін до них.

Так, істотними умовами договору про закупівлю є предмет (найменування, кількість, якість), ціна (порядок визначення ціни) та строк дії договору. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (п. 13.6. договору).

Суд враховує, що кожна зміна істотних умов договору про закупівлю, зокрема ціни за одиницю товару, повинна мати самостійне, належне та документально підтверджене обґрунтування. Документи, якими обґрунтовується зміна ціни, повинні містити підтвердження фактичного коливання ринкової ціни товару, динаміку такого коливання, джерела інформації та їх співвідношення з попередніми періодами.

Як вбачається зі змісту спірних Додаткових угод в обґрунтування підстав підписання останній, якими було збільшено та зменшено ціну на одиницю товару з відповідним зменшенням його кількість, сторони договору послалися на пункти 1, 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

У спірних правовідносинах договір про закупівлю та оспорювані додаткові угоди до нього були укладені у період дії положень норм частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у двох редакціях: 1) Закону № 114-ІХ (договір про закупівлю та додаткова угода до нього №1 та № 2) та 2) Закону № 1530-ІХ (додаткові угоди до договору №3, №4, №6, №7, №8).

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ, чинній на момент укладення договору про закупівлю та оспорюваної додаткової угоди до нього № 2) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

24 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 922/2321/22, в якій вирішувалось питання про те, чи дозволяють норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.

У пунктах 88-90 наведеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 922/433/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/779/23, від 06 лютого 2025 року у справі № 910/5182/24, від 18 лютого 2025 року у справі № 925/889/23 тощо, де інтерпретовано та застосовано положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.

Отже, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 вказано, що згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:

-збільшення ціни за одиницю товару до 10 %;

-збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;

-така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

-така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;

-обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція "не частіше ніж один раз на 90 днів" фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 %.

В подальшому, Законом № 1530-ІХ внесено зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".

Внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова "підписання договору про закупівлю" замінені словами "підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару", а друге речення після слів "дизельного пального" доповнено словом "природного". Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.

Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIу редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.

Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.

Визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 року у справі №920/19/24.

Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесенням змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10% ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.

Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону №922-VIII.

Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.

До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

Велика Палата Верховного Суду, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10% при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесені зміни Законом №1530-ІХ до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII не стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.

В даному випадку, з огляду на початкову визначену в договорі базову ціну електричної енергії, її максимальне збільшення могло відбуватись до 3,025 грн. без ПДВ.

Натомість ціни, встановлені у Додаткових угодах №4, №6, №7 та №8, перевищували відповідну межу, тобто, вартість товару збільшувалась понад 10% від початково встановленої в договорі ціни електроенергії.

Оспорюваними Додатковими угодами до договору з щомісячними змінами ціни за одиницю товару - електричну енергії за 1 кВт/год загалом збільшено з 2,75 грн до 4,18151 грн, що призвело до значного підвищення ціни, а саме на 52,06% від ціни, визначеної основним договором, з одночасним зменшенням обсягів її постачання з 850 000 кВт/год до 559 497 кВт/год, (- 65,82 %).

Разом з тим, підписавши договір про постачання електричної енергії споживачу від 16.03.2021, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо його виконання на передбачених умовах цього договору, у тому числі, в частині здійснення поставки за цінами, визначеними у договорі.

Водночас, п. 5 ч. 5 ст. 41 вищевказаного Закону України "Про публічні закупівлі" передбачає можливість зміни істотних умов договору після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у разі погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку.

Так, сторони у п. 5.6 договору передбачили, що на виконання п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» сторони домовились, що зміна ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється виходячи з коливання ціни на ринку товару, а саме, зміни середньозваженої ціни на ринку на добу на перед (РДН).

Зміна ціни за одиницю товару відбувається з дотриманням усіх наступних умов: один раз на місяць після завершення розрахункового періоду; з дотриманням формули, передбаченої п.5.6.2 договору; не більше, ніж на 10% від Базової ціни за одиницю товару. При цьому, загальна ціна договору не може бути збільшена. У разі документально підтвердженого зростання ціни за одиницю товару, одночасно здійснюється зменшення кількості товару (п. 5.6.1 договору).

Відповідно до п. 5.6.2 договору ціна за одиницю товару за відповідний розрахунковий період визначається у виставлених постачальником рахунках та актах приймання-передачі товару, наданих згідно п. 5.14 цього договору, виходячи з коливання ціни електричної енергії на ринку та обраховується згідно наведеної в пункті договору формули. Середньозважена ціна на РДН обраховується згідно даних ДП "Оператор ринку". Коливання ціни на ринку має бути обґрунтовано та підтверджено даними ДП "Оператор ринку", зокрема даними, розміщеними на офіційному сайті https:/www.oree.com.ua/.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 вказала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (позиція узгоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеними у постановах від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).

Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Законом №922-VIII не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (позиція узгоджується з висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеним у постанові від 06 лютого 2025 року у справі № 916/747/24).

Зі змісту оспорюваних Додаткових угод вбачається, що збільшення середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" обумовлено збільшенням вказаної ціни у визначеному місяці в порівнянні до цін у попередньому місяці на підставі данних викладених у щомісячних довідках Хмельницької торгово-промислової палати.

З-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точки зору саме факту коливання ціни на товар (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі №926/3244/22).

Суд констатує, що матеріали справи не містять жодного документально підтвердженого зростання ціни за одиницю товару у період з квітня по грудень 2021 року, в тому числі даних ДП "Оператор ринку", а також довідок Хмельницької торгово-промислової палати, на які наявні посилання у Додаткових угодах №1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 року.

Відтак, у суду відсутня можливість проаналізувати документи, що містять відомості щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності її зростання, здійснити аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку із чим матеріали справи не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII.

За таких обставин, необхідність внесення сторонами змін щодо ціни товару не можна вважати обґрунтованим та таким, що підтверджено належними доказами.

Оскільки відповідачем не надано будь-яке документальне підтвердження зростання ціни за одиницю товару до кожної окремо Додаткової угоди, судом встановлено відсутність обґрунтованих підстав для внесення змін до договору та враховуючи перевищення граничного розміру можливості збільшення ціни за одиницю товару у Додаткових угодах №4, №6, №7 та №8, додаткові угоди №1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 належить вважати укладеними з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України "Про публічні закупівлі".

Отже, з урахуванням вищенаведеного у сукупності, беручи до уваги невідповідність додаткових угод вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", додаткові угоди №1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 року відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними.

З приводу посилання відповідача на лист Мінекономіки від 24 листопада 2020 року №3304-04/69987-06 "Щодо укладення, виконання, зміни та розірвання договору про закупівлю", то судом враховується позиція Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19, за змістом якої вказано, що вищевказаний лист не є нормативно-правовим актом і тому не створює та не створював для осіб жодних прав чи обов`язків щодо дотримання визначеної у них інформації.

При цьому, надання Міністерством економіки України листів або роз`яснень, які суперечать висновку щодо застосування норм права, викладеному у постановах Верховного Суду, а у цьому випадку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22, прямо порушує наведені вище правові приписи та жодним чином не може вплинути на правильність застосування норм Закону України "Про публічні закупівлі" (подібна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 922/2497/23).

Стосовно вимоги про стягнення 268 297,01 грн безпідставно отриманих коштів суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За приписами пункту 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки Додаткові угоди №1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 року є недійсними, то останні не породжують правових наслідків. Відтак, зобов`язання сторін щодо ціни за одиницю товару підлягають регулювання умовами договору від 16.03.2021 та Додатку №1 до нього.

Поверненню підлягають кошти, які надлишково сплачено за умовами оспорюваних Додаткових угод протягом строку їх дії.

Судом із доданих рахунків-фактур та платіжних доручень встановлено, що позивачем за час дії договору було спожито 312 068 кВт/год, за які сплачено 1 298 121,41 грн.

Відповідно, різниця між сумою фактично сплачених коштів (за цінами, які встановлювались додатковими угодами) та сумою, що підлягає сплаті з урахуванням ціни, погодженої в договорі, являється грошовою сумою, що була безпідставно одержана, підстава її набуття відпала, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю ''Хмельницькенергозбут'' зобов`язане її повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Так, за фактично спожиту електроенергію позивачу слід було сплатити 1 029 824,40 грн. (з розрахунку 312 068 кВт/год. * 2,75 * ПДВ 20% ).

Натомість позивачем сплачено 1 298 121,41 грн., з огляду на що сума переплати склала 268 297,01 грн.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Однак, відповідач у відзиві просить застосувати позовну давність, без визначення обрахунку останньої.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №367/6105/16-ц (провадження №14-381цс18) наведено правовий висновок про те, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Як встановлено судом, згідно з п. 13.1 договору сторони узгодили, що договір діє до 31.12.2021 року, а останнє перерахування позивачем коштів відповідачу за електричну енергію відбулось 29.12.2021 року згідно платіжної інструкції №710 від 29.12.2021 на суму 10 0000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом 04.12.2025, що підтверджується відтиском печатки суду на першій сторінці позову.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності 02.04.2020.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Разом з тим, суд враховує, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022, який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому відповідними Указами Президента України було неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який тривав станом і на дату подання позову до суду.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п. 19 такого змісту: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".

04 вересня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX. Закон скасовує зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану, шляхом виключення п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що станом на 04.12.2025 позовна давність щодо визнаних судом обґрунтованими позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 року та стягнення 268 297,01 грн безпідставно отриманих коштів не спливла, то заява відповідача про застосування останньої задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, а також встановлену судом обґрунтованість позовних вимоги, заявлена відповідачем позовна давність не застосовується.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити. Визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 року та стягнути з відповідача на користь позивача 268 297,01 грн безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Оскільки згідно положень ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а позовну заяву у справі №924/1192/25 подано до суду в електронній формі, то визначення суми судового збору, який підлягає стягненню з відповідача відбувається із застосуванням коефіцієнту 0,8.

При вирішенні заяви позивача про стягнення з відповідача 15000,00 грн. витрат на правову допомогу, суд враховуються положення ст. 59 Конституції України, якими передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

У позовній заяві позивач включив до орієнтовної суми судових витрат, окрім судового збору, очікувані витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн.

Згідно статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

03.02.2026 через електронний кабінет надійшло клопотання представника позивача про стягнення з відповідача 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, до якого додано договір про надання правничої допомоги №29/4 від 16.10.2025, акт №127/25-29 від 23.12.2025, рахунок №127/25-29 від 23.12.2025, ордер та платіжну інструкцію №874 від 23.12.2025 на суму 15000,00 грн.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За змістом п. 1.1 укладеного між Адвокатським об`єднанням "Юридична консалтингова компанія "Партнери"" та Комунальним некомерційним підприємством "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області договору про надання правничої допомоги №29/4 від 16.10.2025, об`єднання надає клієнту кваліфіковану, професійну правничу допомогу «код ДК 021:2015:79110000-8 Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва» (Юридичні послуги) (далі - Послуги) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язується оплатити такі послуги.

Об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної, але не виключно, правничої допомоги: складення та подання до суду позовної заяви, скарг, відповіді на відзив, заперечень, пояснень та клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру по господарській справі про визнання недійсними додаткових угод №1, 3, 4, 6 - 8 до договору №21900134 від 16.03.2021 року про постачання електричної енергії споживачу; про стягнення з ТОВ «Хмельницькенергозбут» безпідставно отриманих коштів за договором №21900134 від 16.03.2021 року про постачання електричної енергії споживачу; представництво інтересів клієнта у господарській справі в суді першої інстанції про визнання недійсними додаткових угод №1, 3, 4, 6 - 8 до договору №21900134 від 16.03.2021 року про постачання електричної енергії споживачу; про стягнення з ТОВ «Хмельницькенергозбут» безпідставно отриманих коштів за договором №21900134 від 16.03.2021 року про постачання електричної енергії споживачу (п.п. 1.1.1, 1.1.2. договору).

За змістом п. 1.3 договору для надання правничої допомоги клієнту, об`єднання призначає адвоката Мельничука Ігоря Миколайовича та Лебедюка Максима Володимировича.

Відповідно до п. 4.1 договору ціна цього договору (Гонорар), із урахуванням категорії складності справи, становить 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень без ПДВ - винагорода Об`єднання за надання правничої допомоги по господарській справі в суді першої інстанції. Сторони дійшли взаємної згоди про те, що розмір Гонорару (винагороди Об`єднання) є розумним та враховує складність справи, час, витрачений на надання правничої допомоги, її обсяг та інші істотні обставини.

Оплата наданої Об`єднанням правничої допомоги здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня, наступного за днем отримання клієнтом оригіналу рахунку, виставленого Об`єднанням та підписання сторонами Акту про надання правничої допомоги (п. 4.4. договору).

Згідно з п.п. 8.1, 8.2 даний договір укладений на строк до 31.12.2025, набирає чинності з моменту його підписання. Після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на невизначений термін. При цьому кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за два місяці.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у Главі 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться і у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, (далі по тексту - Правила адвокатської етики).

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, наведеним у постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Відповідно до змісту платіжної інструкції №874 від 23.12.2025 позивач сплатив АО "ЮКК "Партнери" 15000,00 грн. за послуги з юридичного консультування та представництва за договором №29/4 від 16.10.2025.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частин п`ятої, шостої статті 126 та частин п`ятої - сьомої, дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

Представниця відповідача в судовому засіданні 05.02.2026 просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування витрат сторони на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі №904/5726/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 906/513/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21).

Основними критеріями визначення та розподілу судових витрат є їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Схожі правові висновки викладені в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19.

Мельничук І.М. представляв інтереси позивача у Господарському суді Хмельницької області під час розгляду справи №924/1192/25 згідно ордеру на надання правничої допомоги від 04.12.2025 виданого керівником адвокатського об`єднання на підставі договору про надання правничої допомоги №29/4 від 16.10.2025.

Судом встановлено, що матеріали справи №924/1192/25 містять такі документи за підписом адвоката Мельничука І.М.: позовна заява від 04.12.2025 (16 стор.) та відповідь на відзив від 05.01.2026 (10 стор.)

Представник позивача - адвокат Мельничук І.М. брав участь у судових засіданнях 06.01.2026, 22.01.2026 та 05.02.2026, що підтверджується відповідними протоколами судових засідань, загальна тривалість яких складає приблизно 1 год. 03 хв.

Таким чином, представником позивача згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено надання Комунальному некомерційному підприємству "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області послуг правової допомоги під час розгляду справи №924/1192/25 у Господарському суді Хмельницької області.

Разом з тим, у вирішенні питання щодо судових витрат суд, керуючись правилами, встановленими у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку не покладати на відповідача всі витрати в сумі 15 000,00 грн.

На підставі та на виконання умов договору про надання правничої допомоги №29/4 від 16.10.2025, сторонами підписано 23.12.2025 акт про надання правничої допомоги, згідно зі змістом якого продубльовано зміст п.п. 1.1.1 та 1.1.2 договору та визначено загальну вартість, на момент підписання даного Акту, наданих об`єднанням послуг у розмірі 15 000,00 грн. без ПДВ.

На думку суду, витрати на оплату послуг адвоката є дійсними та частково необхідними, проте їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним із складністю і обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Водночас, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, судом враховується, що за своєю категорією (визнання недійним додаткових угод до договору та стягнення безпідставно отриманий коштів) дана справа не є спором значної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не потребує значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Враховуючи характер спору, предмет позову, правову позицію викладену у позові та відповіді на відзив, участь адвоката в судових засіданнях, задоволення позовних вимог та сталу практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, на переконання суду, вартість вищевказаних послуг наданих адвокатом Мельничуком І.М. під час розгляду справи №924/1192/25 є завищеним, та належним є розмір 10 000,00 грн.

Під час розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу судом враховується, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторін від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів юридичних осіб. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

Таким чином, дослідивши надані представником позивача - адвокатом Мельничуком І.М. докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, встановивши фактичний обсяг наданих послуг, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, з огляду на задоволення позовних вимог, складність справи та усне клопотання представниці відповідача про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи №924/1192/25. У стягненні 5000,00 грн витрат на правову допомогу суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 20.05.2021, №2 від 16.06.2021, №3 від 21.07.2021, №4 від 22.09.2021, №6 від 08.10.2021, №7 від 08.12.2021, №8 від 13.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №21900134 від 16.03.2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (29019, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, місто Хмельницький, вул. Бандери Степана, буд. 1/1, ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (32319, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, село Мукша Китайгородська, вул. Виговського Івана, буд. 30, ) 268 297,01 грн безпідставно отриманих коштів, 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу та 20 176,37 грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

У стягненні 5000,00 грн витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронні кабінети.

Повний текст рішення складено та підписано 09.02.2026.

Суддя Андрій ЯРОЦЬКИЙ