ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3075/24(916/4943/25)
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

розглянувши зареєстровану 10.02.2026 за вх. № 2-214/26

заяву Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ

про відвід судді Демешина О.А.

від розгляду справи № 916/3075/24(916/4943/25)

за позовом Дочірнього підприємства МІРНИЙ. (65000, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 71, )

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю АЛІЯІНВЕСТМЕНТС (65058, м. Одеса, Бульвар Французький, буд. 22 кв.205, ),

відповідача 2: Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ (65012, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25, ),

відповідача 3: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Мірний. (Фонтанська дорога, 71, м. Одеса, 65016, ),

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: розпорядника майна арбітражний керуючий Колмикової Тетяни Олександрівни (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів 36, офіс 904 РНОКПП НОМЕР_2 ),

про визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 17.05.2023 про заміну Сторони у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № 3/251 від 07.03.2019

з підстав наявності ознак фраудаторного правочину,

яка розглядається в межах справи № 916/3075/24

за заявою кредитора: Дочірнього підприємства МІРНИЙ. (Фонтанська дорога, 71, м. Одеса, 65031, )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Аліяінвестментс (Французький бульвар, 22, кв. 205, м. Одеса, 65058, )

про визнання банкрутом,

встановив:

У липні 2024 року Дочірнє підприємство МІРНИЙ. звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Аліяінвестментс у зв`язку із наявністю заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2024 заяві Дочірнього підприємства МІРНИЙ. про відкриття провадження у справі про банкрутство присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/3075/24 та визначено суддю Демешина О.А. для її подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.07.2024 відкрито провадження у справі № 916/3075/24 про банкрутство ТОВ Аліяінвестментс, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Колмикову Т.О.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство оприлюднено 01.08.2024 року за № 73750.

У листопаді 2025 року представником Дочірнього підприємства МІРНИЙ. Адвокатом Заяць К.В. використовуючи систему Електронний суд представлено до Господарського суду Одеської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛІЯІНВЕСТМЕНТС, Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ, ОСОБА_1 про визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 17.05.2023 про заміну Сторони у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № 3/251 від 07.03.2019.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.12.2025 позовній заяві Дочірнього підприємства МІРНИЙ. присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/3075/24(916/4943/25) та передано судді Демешину О.А. для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2025 позовну заяву Дочірнього підприємства МІРНИЙ. залишено без руху та запропоновано усунути встановлені судом недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.01.2026 прийнято позовну заяву Дочірнього підприємства МІРНИЙ. до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3075/24(916/4943/25), постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03 лютого 2026 року; залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю ДП Мірний. та третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: розпорядника майна арбітражного керуючого Колмикову Тетяну Олександрівну.

30 січня 2026 року від Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ надійшла заява про неможливість розгляду справи у призначену ухвалою про відкриття провадження у справі дату та час, у зв`язку відсутністю доказів надсилання ухвали Товариству з обмеженою відповідальністю ДП Мірний. (як зазначає заявник, відповідні відомості відсутні в матеріалах справи в електронному вигляді).

03 лютого 2026 року використовуючи систему Електронний суд адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Мірний. Заяць К.В. представлено заяву про долучення до матеріалів справи документів в підтвердження наявності підстав для представництва інтересів (ордер).

У призначене на 03.02.2026 судове засідання представники учасників справи не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2026 призначено судове засідання на 05 березня 2026 року.

10 лютого 2026 року від Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ надійшла заява про відвід судді Демешина О.В. від розгляду справи.

Підставами звернення із відповідною заявою визначено те, що ще 30 січня 2026 року заявник звертався із заявою про неможливість розгляду справи, у зв`язку з тим, що ухвалу про відкриття провадження не направлено всім учасникам справи відповідно до частини 5 статті 176 ГПК України (із посиланням на відсутність відповідних відомостей в електронному суді), а саме Товариству з обмеженою відповідальністю ДП Мірний., що порушує принципи верховенства права та рівності усіх учасників судового процесу перед законом.

Як зазначає заявник, 09 лютого 2026 року з електронного суду стало відомо про те, що незважаючи на подану заяву про неможливість розгляду справи з вищенаведених підстав, головуючий суддя продовжив розгляд справи у дату та час призначений ухвалою про відкриття провадження, чим порушив принцип верховенства права та рівності усіх учасників судового процесу перед законом, що викликає сумнів неупередженості або об`єктивності судді, що розглядає дану справу.

Відтак, із посиланням на пункт 5 частини 1 статті 35 та статтю 38 ГПК України Споживче товариство БУДОВА-МОРЕ заявляє відвід судді Демешину О.А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 визнано заявлений Споживчим товариством БУДОВА-МОРЕ відвід судді Демешину О.А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4943/25) завідомо безпідставним та необґрунтованим; заяву (вх. № 2-214/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід по справі № 916/3075/24(916/4943/25) передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 11.02.2026, призначеного розпорядженням керівника апарату суду від 11.02.2026 № 17, визначено суддю Гута С.Ф. для розгляду заяви Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід судді Демешина О.А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4943/25).

Розглянувши заяву (зареєстрована 10.02.2026 за вх. № 2-214/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід судді Демешина О.А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4943/25), господарський суд зазначає наступне.

Приписи статті 39 ГПК України передбачають, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Приписи статті 35 ГПК України встановлюють, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (частина 1). Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина 2). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3). Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4).

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Газета "Україна-центр" проти України" (Заява № 16695/04)).

Наразі суд зауважує, що право на подачу заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї процесуальної теореми шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в пункті 66 рішення у справі Бочан проти України від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. Аналогічна правова позиція закріплена також в пунктах 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі Білуха проти України від 09.11.2006 (заява № 33949/02), пункті 28 рішення ЄСПЛ у справі Газета Україна-центр проти України від 15.07.2010 (заява № 16695/04).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презумується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалі від 10.05.2018 у справі № 800/592/17.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ Мироненко і Мартенко проти України, Олександр Волков проти України зазначив, що при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Разом з тим, відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Положенням статті 126 Конституції України дано офіційне тлумачення у Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу).

Судді при здійсненні правосуддя незалежні від будь-якого впливу, нікому не підзвітні і підкоряються лише закону. Органи та посадові особи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, громадяни та їх об`єднання, а також юридичні особи зобов`язані поважати незалежність суддів і не посягати на неї. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдати шкоди їх авторитету чи вплинути на неупередженість суду забороняється і тягне передбачену законом відповідальність. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Відвід це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Отже, підставою для задоволення заяви про відвід судді є наявність встановлених законом підстав або інших вмотивованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а також дотримання строків, протягом яких такий відвід може бути подано.

Як вбачається із змісту та суті заяви про відвід судді Демешина О.В. остання вмотивована наявністю у заявника сумнівів у неупередженості та відсутності об`єктивності, викликаних, за посиланням заявника, відсутність доказів повідомлення іншого учасника справи про призначення судове засідання та подальше відкладення розгляду справи, що порушує принципи верховенства права та рівності усіх учасників судового процесу перед законом.

Поряд із цим законодавцем, встановлюючи порядок здійснення судочинства у господарських судах, передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 35 ГПК України).

Частиною 7 статті 39 ГПК України визначено, що вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі…

Зі змісту частини 8 статті 39 ГПК України вбачається, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 статті 39 ГПК України встановлено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши наведені у заяві Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ підстави відводу судді Демешина О.А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4943/25), приймаючи до увагу практику Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що заявлені підстави відводу судді не є такими, що викликають сумнів у його об`єктивності та/або неупередженості, зводяться до незгоди із процесуальними діями судді. Однак за правилами частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 01.10.2018 у справі № 9901/673/18.

Окрім того, господарський суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як зазначалось, у листопаді 2025 року представником Дочірнього підприємства МІРНИЙ. Адвокатом Заяць К.В. використовуючи систему Електронний суд представлено до Господарського суду Одеської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛІЯІНВЕСТМЕНТС, Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ, ОСОБА_1 про визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 17.05.2023 про заміну Сторони у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № 3/251 від 07.03.2019.

03 лютого 2026 року використовуючи систему Електронний суд адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Мірний. Заяць К.В. представлено заяву про долучення до матеріалів справи документів в підтвердження наявності підстав для представництва інтересів (ордер).

Дослідивши представлені до матеріалів справи № 916/3075/24(916/4943/25) заяви, судом встановлено факт того, що адвокат Заяць К.В. представляє інтереси як Дочірнього підприємства МІРНИЙ., так і Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Мірний..

Приписами пункту 24 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Після надсилання засобами Електронного суду документів (у тому числі процесуальних документів, письмових та електронних доказів тощо) особа може у власному Електронному кабінеті відслідковувати рух та стан розгляду таких документів у суді або в органі та установі системи правосуддя. Відомості про доставку документа, його реєстрацію та інші відомості щодо розгляду справ відповідно до наявних технічних можливостей підсистем ЄСІТС надсилаються в автоматичному режимі до Електронного кабінету користувача, від імені якого подано документи. У випадку надання користувачем електронної довіреності інформація про результати розгляду документів надсилається до Електронного кабінету довірителя та повіреного (повірених) (пункт 36 Положення).

Підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених (пункт 37).

У разі надсилання користувачем документів у справі за допомогою власного Електронного кабінету ідентифікаційні дані користувача вносяться до автоматизованої системи діловодства в автоматичному режимі (пункт 43).

Відтак, оскільки одна і та сама особа, що представляла позовну заяву в інтересах Дочірнього підприємства МІРНИЙ., представляє Товариство з обмеженою відповідальністю ДП Мірний., використовувала електронний кабінет підсистеми "Електронний суд" для подачі документів, підсистемою "Електронний суд" в автоматичному режиму надіслано цій особі повідомлення про постановлені ухвали та призначені дати засідань.

Керуючись ст.ст.35,38,39,234,235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву (зареєстрована 10.02.2026 за вх. № 2-214/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід судді Демешина О.А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4943/25) залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ф. Гут