СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/4377/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.

за участю представників сторін:

прокурор Ногіна О.М.

представники інших учасників справи не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова (вх. №2792Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі № 922/4377/25 (повна ухвала складена 15.12.2025 в приміщенні господарського суду Харківської області суддею Жиляєвим Є.М.)

за позовом Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова (61004, м. Харків, бульв. Гончарівський, 20)

до 1. Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7),

2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16)

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека- 227" (61000, м. Харків, пр. Постишева, 22)

4. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про визнання незаконним та скасування рішення; визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування нежитлових приміщень

ВСТАНОВИВ:

Новобаварська окружна прокуратура міста Харкова звернулась до господарського суду Харківської області із позовом до відповідачів: 1. Харківської міської ради, 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека-227", 4. ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- визнати поважною причину пропуску строку на звернення до суду та поновити його;

- визнати незаконним та скасувати п. 19 Додатку до Рішення 42 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.09.2015 № 2009/15 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова";

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.11.2015 № 5312-В-С, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека-227» та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та зареєстрований в реєстрі за №371 від 19.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Тихоновою І.В.;

- витребувати у недобросовісного набувача ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-4, 6-:-13 в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 84,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Постишева, 22 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору.

12.12.2025 прокурором було подано заяву про забезпечення позову (вх. № 29154), у якій прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будь-які реєстраційні дії відносно об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01 нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-4, 6-:-13 в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 84,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої (попередня назва пр. Постишева), 22

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі № 922/4377/25 у задоволенні заяви Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову відмовлено з тих підстав, що застосування вказаних прокурором заходів забезпечення позову є недоведеним з боку прокурора, є неспівмірним, та не відповідає принципу адекватності заходу забезпечення позову щодо можливих невідворотних наслідків, а самі лише припущення та посилання прокурора на те, що існують підстави вважати, що без встановлення обмежень на час розгляду справи фактичний власник нерухомого майна може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд у будь-який час, а подальше ймовірне відчуження на користь третіх осіб, надання в оренду, зміна їх цільового призначення, поділ, виділ чи об`єднання ускладнить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся суду, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Новобаварська окружна прокуратура міста Харкова з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі № 922/4377/25 та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Судовий збір за подання апеляційної скарги просить стягнути з відповідачів за таким реквізитами: отримувач Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код банку 820172, рахунок IBAN: UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800, призначення платежу: повернення судових витрат у справі № 922/4377/25.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що для збереження нерухомого майна та факту можливості виконання позитивного рішення суду, уникнення випадків відчуження спірного майна власником, єдина можливість внесення відомостей до Реєстру нерухомості щодо наявності обтяжень відносного цього майна. Без встановлення обмежень на час розгляду справи власник спірного нерухомого майна може розпорядитися майном на власний розсуд в будь-який час.

При цьому, як вказує прокурор, обрані заходи забезпечення позову на період розгляду спору судом не будуть перешкоджати діяльності ОСОБА_1 , оскільки не позбавляють останню її права на володіння та користування спірним нерухомим майном, а лише тимчасово обмежують його право на розпорядження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова (вх. №2792Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі № 922/4377/25. Призначено справу до розгляду на 28.01.2026.

Копія ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження вручена прокурору, 1-му та 2-му відповідачам у справі у підсистемі "Електронний суд", користувачами якої вони є.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслана ТОВ "Аптека- 227" на адресу, зазначену в ЄДРПОУ, поштовий конверт з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження повернувся до Східного апеляційного господарського суду з відміткою про причину невручення "адресат відсутній".

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслана ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , поштовий конверт з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження повернувся до Східного апеляційного господарського суду з відміткою про причину невручення "адресат відсутній".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Отже, 3-ій та 4-ий відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Відтак, судом були вчинені всі можливі дії з метою належного повідомлення 3-го та 4-го відповідача про час, дату та місце судового засідання.

Заяв і клопотань щодо суті спору від учасників справи не надійшло, відзивів на апеляційну скаргу від відповідачів також не надходило.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 28.01.2026 прокурор оголосила доводи апеляційної скарги, просить скаргу задовольнити.

Відповідачі своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалися, їх представники не з`явилися.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, прокурор висловила доводи і вимоги апеляційної скарги, а неявка представників відповідачів у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги, про що учасники справи були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025, з огляду на встановлений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора, заслухавши у судовому засіданні прокурора, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Предметом позову у даній справі є вимога про витребування у недобросовісного набувача ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-4, 6-:-13 в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 84,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої (попередня назва пр. Постишева), 22 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Підставою для звернення прокурора з даним позовом стало те, що Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації комунального майна шляхом його викупу орендарем без здійснення невід`ємних поліпшень, без проведення аукціону чи конкурсу.

Заява про забезпечення позову обґрунтована прокурором з посиланням на те, власник спірного нерухомого майна Петренко Ю.С. може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час. Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, зміна його призначення (з нежитлового на житлове тощо), поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вчинення будь-яких дій з нерухомим майном до закінчення судового розгляду, у разі задоволення позову, призведе до необхідності зміни позовних вимог або вирішення спорів з іншими позовними вимогами та з іншими особами, яким це майно може бути передане в оренду або іншим чином відчужено.

Крім цього, на думку прокурора, ОСОБА_1 , знаючи про наявність судового спору, з метою утруднення у майбутньому виконання судового рішення свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном та як власник може ініціювати питання щодо зміни призначення та виду його функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень, шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

На думку прокурора, з метою запобігання зміни права власності на спірне нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, його можливого відчуження, передачі в оренду тощо, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, прокурор звертає увагу суду на те, що заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна є тимчасовою та не має наслідком перешкоджання господарській діяльності товариства та/або її блокування, не порушує права інших осіб, в тому числі тих, які не є учасниками судового процесу тощо.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені, зокрема у постановах Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19 та інших.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1), забороною відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2), забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункт 4).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині другій статті 136 ГПК України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є припущення, що майно (у тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов, вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (пункт 23 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22)

У разі звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22, при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Як вже зазначалось, предметом позову у даній справі є вимога про витребування у ОСОБА_1 майна на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради.

Аналізуючи доводи прокурора щодо підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, колегія суддів враховує таке:

- метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів прокурора, який фактично діє в інтересах територіальної громади від можливих недобросовісних дій з боку 4-го відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь прокурора, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення;

- такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки спір є реальним, власником спірного майна є 4-ий відповідач, а відсутність обтяжень не перешкоджатиме зміні речових прав на нерухоме майно, що може стати дійсною перешкодою в ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору;

- сам факт наявності зареєстрованого права власності на нерухоме майно вже свідчить про реальну можливість власника вільно розпоряджатися майном;

- існує прямий зв`язок між обраними прокурором заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що вказаний захід забезпечення позову не завдає шкоди ОСОБА_1 , адже не позбавляє її прав, зокрема, на володіння та користування майном, а лише тимчасово обмежить право розпорядитися спірним майном, відчужити його третім особам, змінити його призначення (з нежитлового на житлове тощо), поділити, виділити чи об`єднати.

Заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті (збереження спірного об`єкта) з метою обмеження вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заявлені прокурором заходи забезпечення позову є пов`язаними із наявністю реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а також направлені на забезпечення ефективного захисту порушених прав прокурора у випадку задоволення позовних вимог, пов`язані із предметом розгляду цього спору, є співмірними та адекватними по відношенню до заявлених позовних вимог, такими, що не порушують рівності та збалансованості інтересів сторін, оскільки мають тимчасовий характер, та, навпаки, спрямовані на збереження існуючого наразі стану речей, що може слугувати додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позовних вимог, буде реально виконане.

Натомість висновок суду першої інстанції про необхідність надання доказів на підтвердження вчинення 4-им відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення, на думку колегії суддів, є прикладом застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція).

Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі Горнсбі проти Греції (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні ЄСПЛ від 18.05.2004 у справі Продан проти Молдови Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Конвенцією, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам ЄСПЛ.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі № 922/4377/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву прокурора про забезпечення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд не здійснює розгляд справи по суті, питання щодо розподілу судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова (вх. №2792Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі № 922/4377/25 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі № 922/4377/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будь-які реєстраційні дії відносно об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01 нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-4, 6-:-13 в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 84,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої (попередня назва пр. Постишева), 22.

Стягувач: Новобаварська окружна прокуратура м. Харкова (61004, м. Харків, бульвар Гончарівський, 20, ЄДРПОУ )

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

Дана постанова є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення.

Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 09.02.2026.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко