РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2026Справа № 910/15201/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Князькова В.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради, м.Полтава

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Град-Строй", м.Київ

про стягнення 119 320,86 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Град-Строй" про стягнення збитків в сумі 94 805,10 грн, інфляційних втрат в сумі 19 123,47 грн та 3% річних в розмірі 5392,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за насідками проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача Управлінням північно-східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області встановлено, що товариством до актів приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в, складених на виконання умов договору №83 від 03.05.2023, включено вартість роботи будівельної машини, механізму "Автомобілі бортові, вантажопідйомність 3т" (шифр ресурсу +КБМ 201-11) не передбачених ресурсною частиною РЕКН використаних у вказаних актах ф. КБ-2в, що призвело до завищення вартості наданих послуг на суму 94 805,10 грн.

Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про продовження строку на подачу відзиву не заявив, проте, про розгляд справи був повідомлений належним чином з урахуванням наступного.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Як встановлено судом станом відповідачем здійснено реєстрацію електронного кабінету в підсистемі електронний суд. Ухвала про відкриття провадження була доставлена в електронний кабінет відповідача 10.12.2025 о 17:37 год, а вважається врученою 11.12.2026 з урахуванням пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2023 між Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Град-Строй", як надавачем послуг, був укладений договір № 83 про закупівлю послуг (далі - договір).

За умовами пункту 1.1 договору надавач послуг зобов`язалось у 2023 році надати замовнику послугу згідно коду ДК 021:2015 (CPV 20-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг: вирівнювання поверхонь (Поточний ремонт вулично-дорожньої мережі та інших територій Полтавської міської територіальної громади) (далі - об`єкт) згідно до галузевих будівельних норм ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та переліки робіт» (далі - послуга(и)), за місцями надання послуги, яка додається до цього договору і є його невід`ємною частиною, а замовник прийняти і оплатити визначену умовами даного договору послугу.

Згідно з пунктом 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 27.12.2023, тип договірної ціни є динамічним та становить 8 699 366,51 грн в тому числі ПДВ 1 449 894,42 грн.

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунку проводяться замовником поетапно на підставі підписаних актів за формою КБ-2в і довідок за формою КБ-3, згідно фактично обсягу виконаної послуги, при наданні надавачем послуги всіх необхідних документів.

Строк виконання зобов`язань за договором: надавач послуги повинен надати послугу та передати замовнику до 30.12.2023 з моменту початку надання послуги, але в будь-якому випадку до 30.12.2023 (пункт 5.1 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 26.12.2023).

Відповідно до пункту 5.2 договору зобов`язання надавача послуги щодо поставки надання послуг(и) вважаються виконаними у повному обсязі з моменту передачі послуги у власність замовника за адресою Об`єкта. Місце надання послуг(и) - автомобільні дороги загального користування місцевого значення, вулиці і дороги комунальної власності на території Полтавської міської територіальної громади в м. Полтава Полтавської області згідно до переліку, визначеного у додатку 4 до договору (пункт 5.3 договору).

Згідно з пунктом 5.4 договору замовник має право пред`явити претензію надавачу послуги по кількості та якості послуги та або щодо строку надання послуги. Претензія готується і подається у письмовій формі і пред`являється надавачу послуг, по кількості у день прийому-передачі послуги, по якості в будь-який момент впродовж дії даного договору.

На виконання укладеного договору ТОВ «Будівельна компанія Град-Строй» надало послуги, а позивач прийняв такі послуги, що підтверджується актом № 1 за формою КБ-2в за травень 2023 року, довідкою про вартість будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за травень 2023 року від 26.05.2023 на суму 29 946,16 грн, актом № 3 за формою КБ-2в за липень 2023 року, довідкою про вартість будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за липень 2023 року від 03.07.2023 на суму 643 471,14 грн, актом № 4 за формою КБ-2в за липень 2023 року, довідкою про вартість будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за липень 2023 року від 21.07.2023 на суму 692343,62 грн, актом № 5 за формою КБ-2в за серпень 2023 року, довідкою про вартість будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за серпень 2023 року від 10.08.2023 на суму 827 566,25 грн, актом № 6 за формою КБ-2в за серпень 2023 року, довідкою про вартість будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за серпень 2023 року від 29.08.2023 на суму 1 931 863,74 грн, актом № 7 за формою КБ-2в за вересень 2023 року, довідкою про вартість будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за вересень 2023 року від 14.09.2023 на суму 268 707,12 грн, актом № 8 за формою КБ-2в за вересень 2023 року, довідкою про вартість будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за вересень 2023 року від 25.09.2023 на суму 595 560,26 грн та відповідними підсумковими відомостями ресурсів.

05.01.2024 Управлінням північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області складений Акт про результати виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради за період з 01.10.2021 по 30.09.2023.

У ході ревізії досліджено правильність застосування ресурсних елементних кошторисних норм (далі - РЕКН), включених ТОВ «Будівельна компанія Гранд-Строй» до актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, складених на виконання умов договорів з Управління за період з 01.10.2021 по 31.09.2023, та встановлено, що ТОВ «Будівельна компанія Гранд-Строй» до актів приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в включено вартість роботи будівельної машини, механізму «Автомобілі бортові, вантажопідйомність 3т» (шифр ресурсу +КБМ 201-11) не передбачених ресурсною частиною РЕКН використаних у вказаних актах за формою КБ-2в.

За твердженням позивача, внаслідок допущених відповідачем порушень, завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 94 805,10 грн - вартість роботи будівельної машини, механізму «Автомобілі бортові, вантажопідйомність 3т» (шифр ресурсу +КБМ 201-11).

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради зверталося до відповідача з претензією № 1 про відшкодування збитків на загальну суму 94 805,10 грн (вих. № 01-06-01/10/2294-вих від 16.07.2025), в якій відшкодувати завдані збитки в розмірі 94 805,95 грн.

Оскільки вказана претензія залишена ТОВ «Будівельна компанія Гранд-Строй» без виконання, позивач звернувся із даними позовом до суду, в межах якого просить стягнути 94 805,10 грн збитків, 19 123,47 грн інфляційних втрат та 5 392,29 грн три проценти річних, розрахованих за період з 05.01.2024 по 27.11.2025.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом врахований той факт, що 28.08.2025 Господарський кодекс України втратив чинність, водночас, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплений у наведеній нормі принцип незворотності дії закону та інших нормативно-правових актів у часі (lex ad praeterian non valet) полягає в тому, що дія їх не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ними чинності, за винятком випадку коли закон або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на вказане, беручи до уваги, що спір між сторонами виник до 28.08.2025, суд дійшов висновку про регламентування спірних правовідносин приписами Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з Порядком визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 15.04.2020 № 708 і під час закупівлі робіт, і під час закупівлі послуг поточного ремонту, пов`язаних із дорогами, застосовується термінологія галузевих будівельних норм ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та переліки робіт», затверджених наказом Державної служби автомобільних доріг України від 23.08.2011 № 301.

Згідно з ГБН Г.1-218-182:2011 виділяють капітальний ремонт та поточний ремонт, який поділяється на середній та дрібний.

З 01.01.2022 набрав чинності ДСТУ 8747:2017 «Автомобільні дороги. Види та переліки робіт з ремонтів та експлуатаційного утримання» (далі - ДСТУ 8747), який встановлює такі види ремонтів як капітальний та поточний.

Відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» поточний ремонт доріг місцевого значення віднесено до послуг, а капітальний до робіт.

Беручи до уваги вказане, враховуючи, що предметом закупівлі є послуг, укладений між сторонами договір № 83 про закупівлю послуги від 03.05.2023 за своєю правовою природою є договором будівельного

Частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові..

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (частина 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Частинами 4, 6 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

У частинах 1-3 статті 853 Цивільного кодексу України закріплено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі їх прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Значення огляду при прийняті робіт полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаних робіт до підписання акта здачі-приймання.

У акті сторона, яка приймає роботи має вказати всі претензії до виконаних робіт, якщо у замовника є такі претензії. При цьому сторони складають перелік претензій, що додається до акта здачі-приймання і визначає строки їх усунення. Якщо при здачі-приймання об`єкта виявляться суттєві недоліки, які виникли з вини підрядника, замовник не повинен приймати об`єкт до їх усунення і має право затримати оплату за виконані роботи.

Частиною 1 статті 858 Цивільного кодексу України визначено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України та на виконання умов договорів сторонами були складені, підписані та скріплені відтисками печаток сторін акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в. До матеріали справи позивачам також долучено підписані сторонами довідки форми КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

З представлених суду документів вбачається, що вказані вище послуги (роботи за договором) за актами приймання виконаних будівельних робіт позивачем було прийнято без жодних зауважень щодо їх якості, кількості, ціни та комплектності бухгалтерської документації.

Відповідно до положення статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У частині 1 статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За умовами частин 2, 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

З огляду на наведені вище норми, та враховуючи підписані та скріплені печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень акти приймання виконаних будівельних робіт за договором, слідує висновок, що позивач погодився з виконаними відповідачем роботами в повному обсязі у відповідності до умов, укладеного між сторонами договором.

Щодо обґрунтування позовних вимог з посиланням на акт Управлінням північно-східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області про результати виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради за період з 01.10.2021 по 30.09.2023, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі органом державного фінансового контролю фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю. Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі - порядок), акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення до акта ревізії (за їх наявності) та висновки до них є невід`ємною частиною акта.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, від 07.12.2021 у справі №922/3816/19, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Згідно з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надано право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з частиною 2 статі 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Враховуючи вищезазначене вбачається, що до повноважень Держаудитслужби віднесено фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевого бюджетів, та, у разі виявлення порушень законодавства, право на пред`явлення обов`язкових до виконання вимог щодо усунення таких порушень.

Відшкодування збитків, виявлених під час здійснення фінансового контролю, може бути зазначено у вимозі, проте їх відшкодування (стягнення) відбувається в судовому порядку за позовом органу фінансового контролю.

Отже, обставини, які встановлені під час проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради не можуть впливати на умови договірних відносин між сторонами, а тим більше їх змінювати.

Більше того, відповідно до частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.

Поряд з цим, суд відзначає, що матеріально-правовою підставою заявленого позову є завдання збитків внаслідок завищення вартості виконаних робіт.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, відповідно до частини 2 статті 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Виходячи з наведеного та вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту спричинення збитків, обґрунтування їх розміру, доведення безпосереднього причинного зв`язку між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір збитків. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Позаяк, виходячи з вищевикладеного, позивач не надав докази на підтвердження неправомірної поведінки відповідача при виконанні договору про закупівлю послуг № 83 від 03.05.2023, що мала виявитися у невиконанні належним чином будівельних робіт, не доведено також і фактичних обставин заподіяння збитків на заявлену до відшкодування суму, відповідно і відсутній причинно-наслідковий зв`язок між збитками та поведінкою відповідача, тобто під час розгляду справи позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність повного складу цивільного правопорушення, що свідчить про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків, у заявленому розмірі.

Зважаючи на встановлену судом відсутність правових підстав для стягнення збитків з відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав покладення на відповідача обов`язку сплати компенсаційних платежів - трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахування яких передбачено приписами статті 625 Цивільного кодексу України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги все вищевикладене в сукупності та враховуючи, що належних, допустимих та достовірних доказів у відповідності до вищезазначених вимог чинного законодавства, на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо стягнення збитків, позивачем суду не надано, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Град-Строй" про стягнення збитків в сумі 94 805,10 грн, інфляційних втрат в сумі 19 123,47 грн та 3% річних в розмірі 5392,29 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 09.02.2026.

Суддя В.В. Князьков