ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" лютого 2026 р. м. ХарківСправа № 922/509/22

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши заяву Слобідської окружної прокуратури міста Харкова (вх. № 2950 від 05.02.2026) про залишення без розгляду

позовної заяви Керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області (вул. Тепловозна, буд. 8, м. Харків, 61036)
до 1) Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003; ) , 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003; ) , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бзана-ЛТД" (м-н Конституції, буд. 1, м. Харків, 61003; ) , 4) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про витребування майна
за участю представників:

представника прокуратури - Піддубної О.М.,

відповідача (4) - Тютькіна С.В.,

представника відповідача (4) - Миронової С.В.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/509/22 за позовом керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бзана -ЛТД", ОСОБА_1 , в якій прокурор, з урахуванням зміни предмету позову, просить суд:

- витребувати у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення першого поверху № 1, 2, 2а, 4 загальною площею 38,9 кв.м в житловому будинку літ. "А-2", що розташовані за адресою: м. Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, 10.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою господарського суду від 18.12.2025 підготовче провадження у справі № 922/509/22 було закрито; розгляд справи по суті призначено на 20.01.2026 о 14:00.

Протокольною ухвалою господарського суду від 20.01.2026 у судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 05.02.2026 до 15:00.

05.02.2026 до суду надійшла заява Слобідської окружної прокуратури міста Харкова (вх. № 2950) про повернення до стадії підготовчого провадження у справі №922/509/22 та залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

У судовому засіданні, яке було продовжено після перерви 05.02.2026, представник прокуратури підтримав вищевказану заяву та просив залишити позов без розгляду.

Присутні у судовому засіданні відповідач-4 та його представник проти заяви прокурора не заперечували.

Розглянувши заяву Слобідської окружної прокуратури міста Харкова (вх.№2950 від 05.02.2026), суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Позовна заява окружної прокуратури у справі, що розглядається, обґрунтована порушенням Харківською міською радою умов та порядку приватизації під час винесення рішення (п. 81 додатку) до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 № 283/16, що призвело до укладення 25.08.2016 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бзана-ЛТД" договору купівлі-продажу № 5372-В-С, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 1482, на підставі якого шляхом викупу за 115 920,00 грн, з ПДВ, у власність ТОВ "Бзана-ЛТД" перейшло все майно, яке було орендовано на підставі договору № 1944 від 29.04.2016, а саме: нежитлові приміщення першого поверху № 1, 2, 2а, 4 в житловому будинку літ. "А-2" загальною площею 38,1 кв.м, за адресою: м. Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, 10.

Акт прийому-передачі складений 25.08.2016.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що 26.08.2016 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. зареєстрованим за № 1482 право власності на спірні нежитлові приміщення перейшло до ТОВ "Бзана-ЛТД".

В подальшому, 06.09.2016 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А., зареєстрованим за № 1523, право власності на нежитлові приміщення перейшло до ОСОБА_2 .

29.10.2018 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О., зареєстрованим за № 13240, право власності на нежитлові приміщення перейшло до ОСОБА_1 (відповідача-4 у справі).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2018, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) передав у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) спірні нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, наразі власником майна, відповідно до даних ДРРП, є ОСОБА_1 .

Разом з тим, прокурор у своїй заяві зазначає, що ознак пов`язаності ТОВ "Бзана-ЛТД", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не встановлено, що свідчить про добросовісність останнього.

Зокрема прокурор вказує, що Харківська міська рада дійсно має право прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебуває у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації, а саме Управління комунального майна, має право укласти відповідний договір купівлі-продажу.

При цьому такий продаж має бути проведений шляхом аукціону або конкурсу (конкурсний продаж). У виключних випадках таких продаж може бути проведений шляхом викупу, а саме в даному випадку продаж шляхом викупу орендарем об`єкту, який вже перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

У даному випадку ТОВ "Бзана-ЛТД" жодних поліпшень орендованого майна за період перебування об`єкту нерухомого майна в оренді не здійснило.

У звіті про оцінку майна, договорі оренди, договорі купівлі-продажу, заяві ТОВ "Бзана-ЛТД" з проханням надати дозвіл на приватизацію, а також в усій приватизаційній справі, будь-які відомості про такі поліпшення відсутні.

ТОВ "Бзана-ЛТД" до органу приватизації, тобто до Управління комунального майна та приватизації, не подавало документи, передбачені п. 2.2 Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації.

Таким чином, як вказує прокурор, Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 29.10.2019 у справі №905/2236/18 зазначено, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

Крім того, частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", "Серков проти України") напрацьовано три критерії, які слід оцінювати стосовно сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям одночасно.

Якщо хоча б одного критерію із перелічених не було додержано, то Європейський суд з прав людини констатує порушення державою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду".

Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний та надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011, "Кривенький проти України" від 16.02.2017) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 925/1351/19) Також зазначається, що залишається встановити, чи було втручання виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), § 78).

Крім того, згідно з положеннями Закону України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача", який набрав чинності 09.04.2025, встановлено обмеження щодо витребування майна в добросовісного набувача та встановлено додаткові гарантії для захисту майнових прав добросовісного набувача.

Згідно з частиною п`ятою ст. 12 ЦК України, передбачено, що у разі, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Таким чином, як зазначає прокурор, вивченням особи відповідача та попередніх власників спірного майна прокуратурою не встановлено ознак пов`язаності між собою та недобросовісної поведінки під час набуття права власності ОСОБА_1 на спірне майно.

Відповідно до положень ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ст. 15 ГПК України врегульовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Проте, заяву про залишення позову без розгляду подано прокуратурою після початку розгляду справи по суті, а відтак з порушенням встановленого законом процесуального строку.

Згідно з п. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас, враховуючи обставини справи та правову позицію прокурора, яка склалась після початку розгляду справи по суті, існує необхідність повернутися зі стадії судового розгляду по суті на стадію підготовчого провадження з метою реалізації права позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, обов`язковість судового рішення, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ГПК України, завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 181 ГПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Зі змісту ст. 182 ГПК України слідує, що підготовче засідання проводиться з повідомленням учасників справи, а також наведено дії, які здійснює суд у підготовчому засіданні з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Норми Господарського процесуального кодексу України не містять прямої вказівки на можливість суду на стадії розгляду справи по суті приймати рішення про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні та продовження підготовчого засідання. В той же час, при здійсненні правосуддя слід керуватись завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 3 ст. 198 ГПК України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Згідно з пп. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Господарським процесуальним кодексом України встановлено відповідні процесуальні строки на вчинення учасниками справи певних процесуальних дій, зокрема, на подання заяв по суті спору, подання заяв та клопотань, подання доказів.

При розгляді справи в порядку загального позовного провадження докази, заяви та клопотання подаються сторонами та вирішуються судом на стадії підготовчого провадження, у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.12.2025 підготовче провадження у справі № 922/509/22 закрито.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, згідно з яким, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження та постанови Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 204/6085/20, у якій зазначено, що відповідно до практики Верховного Суду, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та те, що після подання позовної заяви до суду змінилися норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення у справі до стадії підготовчого провадження для надання можливості прокурору подати заяву про залишення позову без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки у даному випадку позовну заяву залишено без розгляду за заявою порокурора, підстави для повернення йому сплаченого ним судового збору відсутні.

Будь-яких заяв від відповідачів щодо компенсації здійснених ними витрат, пов`язаних з розглядом справи, до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 177, 181, 182, п. 5 ч. 1 ст. 226, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Слобідської окружної прокуратури міста Харкова (вх. № 2950 від 05.02.2026).

2. Повернутися у справі № 922/509/22 до стадії підготовчого провадження.

3. Позовну заяву керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області (вул. Тепловозна, буд. 8, м. Харків, 61036) до Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003; ), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003; ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Бзана-ЛТД" (м-н Конституції, буд. 1, м. Харків, 61003; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) про витребування майна - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.02.2026.

СуддяН.М. Кухар