номер провадження справи 17/142/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.02.2026 Справа № 908/3506/25
Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л., розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи заяву АТ ХНДІ Енергопроект (яка надійшла до суду в системі Електронний суд) за вих. від 03.02.26 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/3506/25
про стягнення 290 474,45 грн
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.02.26 у справі № 908/3506/25 позовні вимоги акціонерного товариства Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут Енергопроект (далі АТ ХНДІ Енергопроект) задоволено повністю та вирішено стягнути з акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь акціонерного товариства Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут Енергопроект 231 897,59 грн індексу інфляції (інфляційних втрат), 58 576,86 грн 3 % річних та 3 485,69 грн судового збору.

03.02.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшла заява АТ ХНДІ Енергопроект за вих. від 03.02.26 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/3506/25, в якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду Господарським судом Запорізької області справи № 908/3506/25 у розмірі 5 000,00 грн.

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.02.26 вказана вище заява передана на розгляд судді Корсуну В.Л.

05.02.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшли заперечення за вих. від 05.02.26 на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких представник відповідача заперечує проти заяви про ухвалення додаткового рішення та просить суд відмовити в задоволені вказаної заяви щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн і зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги, у разі задоволення заяви позивача.

Розглянувши матеріали справи та заяву АТ ХНДІ Енергопроект за вих. від 03.02.26 про ухвалення додаткового рішення у цій справі, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України «Про аграрні ноти» (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст. 126 ГПК України).

Приписами ч. 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача

На підтвердження здійснення витрат на оплату послуг адвоката представником позивача у справу надано копії:

- договору про надання правової допомоги від 05.08.22 № 04-22;

- додаткових угод № 1 від 05.12.22, № 2 від 21.08.23, № 3 від 29.12.23, № 4 від 30.12.24 та № 5 від 22.12.25 до договору про надання правової допомоги від 05.08.22 № 04-22;

- протоколу погодження розміру гонорару адвоката від 11.11.25 за надання правничої допомоги за договором № 04-22 від 05.08.22 у спорі із АТ «НАЕК «Енергоатом» за договором на виконання робіт № 10855/18/2-121-11-18-06780 від 26.07.18;

- акту про надання правничої допомоги (виконаних робіт) від 06.01.26 № 36 до договору № 04-22 від 05.08.22;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.10.11 № 1083;

- ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1308027 від 02.12.25.

Матеріалами справи підтверджено, що 05.08.22 між адвокатом Барчук Алєся Вікторівна (Адвокат) та АТ ХНДІ Енергопроект (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 04-22 (договір).

Згідно із п. 1.1. договору, Адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні, для виконання договору.

У відповідності до п. 5.1. договору, адвокат зобов`язаний надавати передбачену п. 1 даного договору допомогу Клієнту (виконувати доручення) в обумовлений термін, у порядку та на умовах, передбачених цим договором, доповненнями до нього (за наявності).

Пунктом 9. договору визначено, що розмір гонорару за надання правової допомоги за цим договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін. Розмір гонорару у справах (спорах), що мають майновий характер, може встановлюватися у відсотковому співвідношенні від ціни позову, повідомлення-рішення (іншого акту суб`єкта владних повноважень). У разі досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає Клієнт, сторони можуть узгодити доплату до гонорару за позитивний результат.

Суми гонорару зазначаються в актах про надання правової допомоги, які формуються по мірі необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту. У акті про надання правової допомоги вказується перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією та її вартість. Сторони погодились, що якщо поштове повідомлення про надіслання акту про надання правової допомоги повертається Адвокату, то незалежно від причини такого повернення (відсутність за місцем знаходження, відмова від отримання тощо), Клієнт вважається таким, що отримав акт про надання правової допомоги (п. 9.1. договору).

Відповідно до п. 9.2. договору, акт про надання правової допомоги повинен бути розглянутий, підписаний, скріплений печаткою Клієнта та повернутий Адвокату протягом 5 робочих днів з моменту отримання.

Згідно із п. 25. договору (з урахуванням додаткової угоди № 5 від 22.12.25), цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.26.

У відповідності до протоколу погодження розміру гонорару адвоката від 11.11.25 за надання правничої допомоги за договором № 04-22 від 05.08.22 у спорі із АТ «НАЕК «Енергоатом» за договором на виконання робіт № 10855/18/2-121-11-18-06780 від 26.07.18, сторони погодили, що у рамках договору № 04-22 від 05.08.22, укладеного між Адвокатом та Клієнтом, Адвокат надає правничу допомогу Клієнту у спорі із АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 3 % річних (з 16.03.24 по 31.10.25) та інфляційних нарахувань (березень 2024 року по жовтень 2025 року) за прострочення виконання зобов`язання за договором на виконання робіт № 10855/18/2-121-11-18-06780 від 26.07.18 (п. 1).

Пунктом 2 вказаного протоколу визначено, що сторони погодили, що гонорар Адвоката за правничу допомогу у спорі, визначеному у п. 1 даного протоколу, в суді першої інстанції є фіксованим у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно із актом про надання правничої допомоги (виконаних робіт) від 06.01.26 № 36 до договору № 04-22 від 05.08.22, Адвокат надав Клієнту правничу допомогу, а Клієнт прийняв надану допомогу згідно переліку: представництво інтересів Клієнта у господарському судочинстві у спорі із АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 3 % річних (з 16.03.24 по 31.10.25) та інфляційних нарахувань (березень 2024 року по жовтень 2025 року) за прострочення виконання зобов`язання за договором на виконання робіт № 10855/18/2-121-11-18-06780 від 26.07.18 справа № 908/3506/25, а саме: підготовка позовної заяви із розрахунком заявлених сум; правовий аналіз доводів відповідача, наведених у відзиві; підготовка та подання відповіді на відзив; підготовка та подання заперечень на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (п. 1). Гонорар (винагорода) Адвоката за надання правничої допомоги, перелік якої наведений у даному акті, складає 5 000,00 грн (п. 2).

Загальна вартість наданих послуг/виконаних робіт за актом про надання правничої допомоги (виконаних робіт) від 06.01.26 № 36 до договору № 04-22 від 05.08.22, як стверджує представник позивача, складає 5 000,00 грн.

Судом враховано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд, за клопотанням іншої сторони, може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (вказане викладене і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.02.23 у справі № 160/19098/21).

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.21 у справі № 927/237/20).

Судом прийнято до уваги, що постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхі дного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи, тощо.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та ін. істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Приймаючи до уваги принцип співмірності судом враховано, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу господарський суд дійшов висновку, що представником позивача доведено розмір витрат на оплату послуг адвоката та вказаний розмір співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

Крім того, судом також прийнято до уваги заперечення відповідача на заяву про розподіл судових витрат за вих. від 08.01.26 та від 05.02.26 (які надійшли до суду в системі «Електронний суд»), в яких представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та просив суд відмовити в задоволені вказаної заяви щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, а у разі задоволення заяви позивача зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу господарський суд дійшов висновку, що представником позивача доведено розмір витрат на оплату послуг адвоката та вказаний розмір співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлена позивачем загальна сума витрат на професійну правничу допомогу не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару з урахуванням таких критеріїв як: справедливість, добросовісність, розумність; принципів співмірності та розумності судових витрат; складності справи № 908/3506/25, яка розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження; витраченого адвокатом часу на надання послуг у даній справі; ціни позову (290 474,45 грн).

З огляду на викладене та відповідно до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн покладаються на відповідача .

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 42, 46, 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву АТ ХНДІ Енергопроект (яка надійшла до суду в системі Електронний суд) за вих. від 03.02.26 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/3506/25 задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) на користь акціонерного товариства Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут Енергопроект (61005, м. Харків, проспект Героїв Харкова, буд. 10/12, ) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 13.02.2026.

Суддя В.Л. Корсун