ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4179/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фермерського господарства "Чорноземи Зіньківщини" (, 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 22, оф. 159)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Таріус Інвест" (, 65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 11, каб. 413)

про стягнення 1265607,05 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Андрій Натина

від відповідача: не з`явився

в с т а н о в и в:

Позивач Фермерське господарство "Чорноземи Зіньківщини" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таріус Інвест" про стягнення 1265607,05 грн.

Ухвалою суду від 27.10.2025 позовну заяву Фермерського господарства "Чорноземи Зіньківщини" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.01.2026 призначено судове засідання на 05.02.2026.

У судовому засіданні 05.02.2026 господарський суд оголосив перерву до 11.02.2026.

11.02.2026 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження разом з клопотанням про поновлення строку на його подання.

У судове засідання 11.02.2026 з`явився представник позивача.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні суд розглянув клопотання про поновлення строку для подання клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача підтримав вказане клопотання, надав пояснення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

За приписами п.3 ч.1 ст.42 ГПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У частині 1, 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 4, 5, 6 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Судом при розгляді питання про поновлення позивачу строку на подання клопотання не встановлено підстав неможливості такого поновлення згідно ч.1 ст. 119 ГПК України.

Враховуючи викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд дійшов висновку про поновлення позивачу строку для подання клопотання та, відповідно, задовольняє його і приймає клопотання до розгляду.

Представник позивача підтримав клопотання, просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши позицію учасника провадження, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень частин першої і другої статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 13 ГПК України зазначено, що господарське судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює, у випадку необхідності, учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно зі ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд зазначає, що принцип диспозитивності визначає межі здійснення господарським судом та учасниками справи їхніх процесуальних прав та обов`язків, надає учасникам справи можливість вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору та визначає обов`язок суду здійснювати провадження у справі виключно за зверненням особи, поданим до суду у відповідній процесуальній формі. Реалізація принципу диспозитивності у процесі здійснення правосуддя спрямована на досягнення справедливого балансу між суб`єктами судового процесу і визначає межі процесуальних дій суду у розгляді справи.

Відповідно до ч.3 ст.247 ГПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст.252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з частиною 6 статті 250 ГПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Отже, враховуючи надані позивачем пояснення, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про доцільність задоволення заяви позивача та призначення справи №916/4179/25 до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Керуючись ст.ст. 118-119, 234, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Клопотання Фермерського господарства "Чорноземи Зіньківщини" про поновлення строку на подання клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження задовольнити.

2. Поновити Фермерському господарству "Чорноземи Зіньківщини" строк на подання клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та прийняти клопотання до розгляду.

3. Клопотання Фермерського господарства "Чорноземи Зіньківщини" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задовольнити.

4. Здійснити перехід до розгляду справи №916/4179/25 за правилами загального позовного провадження.

5. Замінити судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

6. Призначити підготовче засідання у справі на "25" лютого 2026 р. о 15:40. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 547 тел. 0(482)307-955.

7. Явку представників позивача та відповідача в судове засідання визнати обов`язковою.

8. Уповноваженим представникам учасників справи слід мати при собі відповідно до ст.60 ГПК України документи, що підтверджують їх повноваження, а також документи, що посвідчують особу.

9. Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 11.02.2026, оскарженню не підлягає.