УХВАЛА

09 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 371/228/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши заяву Фермерського господарства "Миронівщина"

про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом керівника Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави

до: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, 4) Фермерського господарства "Миронівщина",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1) Відділу Держгеокадастру в Миронівському районі Київської області, 2) ОСОБА_3 , 3) ОСОБА_4 , 4) Миронівської міської ради, 5) ОСОБА_5 ,

про визнання недійсними та скасування наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, наказів про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки, визнання недійсними договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2026 до Верховного Суду від Фермерського господарства "Миронівщина" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 371/228/17 про стягнення з Київської обласної прокуратури на користь Фермерського господарства "Миронівщина" 44 500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді касаційної інстанції. Вказана заява була подана 03.02.2026 через підсистему "Електронний суд".

09.02.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" від Фермерського господарства "Миронівщина" надійшло клопотання про долучення доказів направлення учасникам справи заяви про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши матеріали поданої Фермерським господарством "Миронівщина" заяви, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає таке.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Фермерське господарство "Миронівщина" у касаційній скарзі від 25.11.2025 зазначало, що витрати скаржника на професійну правничу допомогу з розгляду касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 та рішення Господарського суду Київської області від 01.05.2025 у справі № 371/228/17 орієнтовно складатимуть 42 000,00 грн, а остаточний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу та відповідні докази будуть наданні відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу заявника на частину 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Постановою Верховного Суду від 20.01.2026 у справі № 371/228/17 касаційну скаргу Фермерського господарства "Миронівщина" задоволено частково; скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі № 371/228/17 у частині задоволення позовних вимог керівника Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.10.2014 № 10-8613/15-14-сг та від 21.10.2014 № 10-8705/15-14-сг, про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки площею 111,9633 га з кадастровим номером :06:002:0003, договору оренди земельної ділянки площею 38,2492 га з кадастровим номером :02:001:0006, укладених між Головним управлінням Держгеокадастру у місті Києві та Київській області і ОСОБА_1 17.11.2014, про визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки площею 38,2492 га з кадастровим номером :02:001:0006, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , № 1649 від 29.12.2016; у цій частині залишено в силі рішення Господарського суду Київської області від 01.05.2025 у справі № 371/228/17, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови; в іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 01.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі № 371/228/17 залишено без змін.

Про ухвалення Верховним Судом постанови від 20.01.2026 у справі № 371/228/17 представник Фермерського господарства "Миронівщина" - адвокат Швачка Вікторія Юріївна обізнана, оскільки була присутня в судовому засіданні 20.01.2026. Отже, п`ятиденний строк на подання доказів понесених судових витрат згідно із частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням вихідного дня закінчується 26.01.2026. Водночас докази понесених судових витрат Фермерське господарство "Миронівщина" подало 03.02.2026 через підсистему "Електронний суд", тобто поза межами п`ятиденного строку, визначеного частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України на подання таких доказів.

Згідно із статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, згідно із частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Процесуальний закон не зобов`язує суд самостійно досліджувати наявність чи відсутність підстав пропущення процесуального строку, а в поданій заяві Фермерського господарства "Миронівщина" не наведено клопотання про поновлення відповідного строку та не наведено обґрунтування поважності пропущення відповідного строку.

Отже, оскільки Фермерське господарство "Миронівщина" докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу подало поза межами п`ятиденного строку після ухвалення Верховним Судом постанови від 20.01.2026 у справі № 371/228/17, а з клопотанням про поновлення пропущеного п`ятиденного строку на подання таких доказів заявник не звернувся, заяву Фермерського господарства "Миронівщина" про ухвалення додаткового рішення у справі № 371/228/17 відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 118, 123, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фермерського господарства "Миронівщина" про ухвалення додаткового рішення у справі № 371/228/17 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак