ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

05.02.2026м. ДніпроСправа № 904/68/26

Суддя Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Цибульської К.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132", с. Теснівка, Звягельський р-н, Житомирська обл.

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132", с. Теснівка, Звягельський р-н, Житомирська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 3 700 235 грн 37 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники сторін:

від позивача: Бороденко М.С., ордер, адвокат;

від відповідача: Власкіна Т.Я., ордер, адвокат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" заборгованість у сумі 3 700 235 грн 37 коп., з яких: 2 656 110 грн 00 коп. - основний борг, 794 649 грн 90 коп. - пеня, 171 756 грн 96 коп. - інфляційні втрати, 77 718 грн 51 коп. - 3% річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору субпідряду № 28/06-2024 на виконання робіт від 28.06.2024 в частині повної повної та своєчасної оплати за виконані роботи.

Ухвалою суду від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 27.01.2026.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд: накласти арешт на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" (, адреса: 50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд, 15-Б), які знаходяться або будуть знаходитись на всіх його поточних, депозитних, карткових, кореспондентських та інших рахунках у будь-яких банківських установах України, в межах ціни позову про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором субпідряду №28/06-2024 на виконання робіт від 28.06.2024 року на загальну суму 3 700 235,37 грн.

В обґрунтування поданої заяви, позивач вказує на те, що сам факт існування у відповідача необмеженої можливості розпоряджатися своїм майном і коштами (за відсутності будь-якого контролю чи обмежень) вже утворює належний та достатній ризик утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В свою чергу, заходи забезпечення позову, заявлені позивачем, спрямовані на тимчасове обмеження можливості відповідача розпоряджатися своїми активами у межах суми позовних вимог, що, своєю чергою, кореспондує з природою заявлених позовних вимог.

Таким чином, застосування арешту на грошові кошти та майно відповідача в сумі ціни позову є логічним та юридично пов`язаним із необхідністю гарантувати реальне виконання можливого рішення суду про стягнення значної грошової суми.

Таким чином, сукупність вище зазначених обставин, а саме: значний розмір простроченої заборгованості, повне невиконання відповідачем основного зобов`язання у погоджені строки, відсутність будь-якої динаміки погашення боргу та комунікації відповідача є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Такі фактори в своїй сукупності вказують на нестійкий фінансовий стан відповідача та створюють реальну загрозу зменшення або втрати ліквідності його активів, що унеможливить ефективне виконання майбутнього судового рішення.

Ухвалою суду від 13.01.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132" про забезпечення позову призначено до розгляду в засіданні на 27.01.2026.

21.01.2026 від відповідача до суду надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

У підготовчому засіданні, що відбулося 27.01.2026 оголошувалась перерва до 05.02.2026.

У підготовчому засіданні, що відбулося 05.02.2026 представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову, просив її задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення вказаної заяви.

ВИСНОВКИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

У постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову (п. 46).

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (п. 47).

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (п. 48).

За змістом статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що будь-яка письмова заява з процесуальних питань повинна містити, окрім іншого, перелік доказів (за наявності), що додаються до заяви.

За змістом частин першої, другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Оцінюючи наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про забезпечення позову та надані докази, суд доходить висновку про наявність правових підстав для її задоволення.

За приписами статей 3, 509 Цивільного кодексу України добросовісність є основою господарських взаємовідносин сторін.

Частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Отже, учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Зважаючи на викладені позивачем обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи загальний обсяг право- та дієздатності юридичної особи-відповідача, а відтак і можливість вільного розпорядження ним майном чи майновими правами, що не потребує доведенню, неприйняття заходів забезпечення позову може у подальшому ускладнити/унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист права в межах предмета позову.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі № 904/1934/23 (право відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном), згідно з якою Верховний Суд звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Відтак суд не може покладатися на ймовірність добросовісної поведінки учасників справи за наявності між ними спору.

За умови неможливості встановити достатність майна та грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на його банківських рахунках, накладання арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" (, адреса: 50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд, 15-Б), які знаходяться або будуть знаходитись на всіх його поточних, депозитних, карткових, кореспондентських та інших рахунках у будь-яких банківських установах України, в межах ціни позову про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором субпідряду №28/06-2024 на виконання робіт від 28.06.2024 року на загальну суму 3 700 235,37 грн, є допустимим заходом забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132" - задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" (, адреса: 50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд, 15-Б), які знаходяться або будуть знаходитись на всіх його поточних, депозитних, карткових, кореспондентських та інших рахунках у будь-яких банківських установах України, в межах ціни позову про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором субпідряду №28/06-2024 на виконання робіт від 28.06.2024 року на загальну суму 3 700 235,37 грн.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 132" ()11771, Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Теснівка, вул. Лесі Українки, 92, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" (50071, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд. 15-Б, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 05.02.2026.

Ухвала, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання до 06.02.2029 включно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь