ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.02.2026 м. Дніпро Справа № 904/8669/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Джепа Ю.А., розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали

апеляційної скарги арбітражного керуючого (ліквідатора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" - Касаткіна Дениса Миколайовича

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 у справі №904/8669/21 (суддя Примак С.А.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес",

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 у справі №904/8669/21 відмовлено у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровській області Осельського Євгена Сергійовича № 9199 від 30.12.2026 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - Міщука Данила Романовича.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, 05.02.2026 через систему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду звернувся арбітражний керуючий (ліквідатор) Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" Касаткін Денис Миколайович з апеляційною скаргою, в якій просить:

1. Поновити Ліквідатору ТОВ «Техно-Бізнес» арбітражному керуючому Касаткіну Денису Миколайовичу строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 по справі №904/8669/21.

2. Прийняти до розгляду дану апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження.

3. Скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 у справі №904/8669/21 та ухвалити нове рішення, яким:

- задовольнити подання Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника - Міщука Данила Романовича (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 );

- тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - Міщука Данила Романовича (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього Наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2025 у справі №904/8669/21 (про стягнення з Міщука Данила Романовича на користь ТОВ «Техно-Бізнес» грошових коштів у розмірі 25 052 302,62 грн).

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2026 апеляційна скарга передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Джепа Ю.А. (суддя-доповідач), судді: Соп`яненко О.Ю., Фещенко Ю.В.

Відповідно до частини 6 статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач (головуючий суддя) дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги встановлено статтею 258 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 7 пункту 21 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2026 для працездатних осіб у розмірі 3 328 грн 00 коп.

За приписами частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті у розмірі 2 662,40 грн (3 328,00 грн х 0,8).

Судовий збір має бути сплачений за наступними реквізитами Центрального апеляційного господарського суду:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача: UA2004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі __________ (номер справи), Центральний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

В апеляцій скарзі скаржник зазначає, що що витрати виконавчого провадження, зокрема на сплату судового збору, здійснюються виконавцем за рахунок авансового внеску стягувача, який визнано неконституційним, справляння судового збору за звернення до апеляційного або касаційного суду з процесуальних питань, пов`язаних із примусовим виконанням рішення, є також неконституційним. Адже стягувач не повинен здійснювати витрати для того, щоб остаточне рішення було виконане.

Також скаржник зазначає, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено, зокрема, ставок судового збору за звернення до суду приватного/державного виконавця із заявою про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон або про розшук, про привід боржника, про видачу дубліката виконавчого документа, про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника тощо, тому також відсутній обов`язок зі сплати судового збору в разі звернення до апеляційного та касаційного суду під час оскарження ухвал, прийнятих за результатами розгляду таких заяв.

Суддя-доповідач звертає увагу скаржника на таке.

У рішенні КСУ у справі за конституційною скаргою ОСОБА_1 (Рішення № 2-р(II)/2019), на яке посилається скаржник, Конституційний Суд України наголошує, що держава має позитивний обов`язок забезпечувати виконання судового рішення, проте визначеним положеннями частини другої статті 26 Закону правовим регулюванням щодо обов`язкового авансування початку примусового виконання судового рішення особою, на користь якої ухвалене це рішення, такий обов`язок держави перекладено на вказану особу, що нівелює сутність її конституційного права на судовий захист та суперечить положенням статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України. Положення частини другої статті 26 Закону, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст.ст. 151-1, 151-2 та 152 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України (конституційність) закону України за конституційною скаргою особи, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України суперечить Конституції України. Конституційна скарга може бути подана в разі, якщо всі інші національні засоби юридичного захисту вичерпано. Рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Тобто вказане вище рішення стосується саме правового регулюванням щодо обов`язкового авансування початку примусового виконання судового рішення особою, на користь якої ухвалене це рішення, внаслідок чого були внесені відповідні зміни до ч.2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Відсутність у Законі України "Про судовий збір" ставок судового збору за звернення до суду приватного/державного виконавця із низькою заяв у виконавчому провадженні, не виключає наявність обов`язку сплати судового збору за ставкою, що передбачена для подання апеляційної скарги на ухвалу суду, зокрема, у справах про банкрутство, що передбачено підпунктом 7 пункту 21 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Відсутність оплати судового збору безпосередньо передбачена тільки для апеляційних та касаційних скарг на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення (п.19 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір"), що також пов`язано з визнанням неконституційними окремих положень Закону України "Про судовий збір" (див. Рішення Конституційного Суду № 6-р(II)/2024 від 13.05.2024).

Норма, що вміщена у п.16 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", стосується виключення обов`язку сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної скарги у у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України у порядку ст. 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто не у господарських провадженнях.

Таким чином, апелянту необхідно надати докази сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 2 662,40 грн.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Оскаржувана ухвала постановлена судом 22.01.2026. Апеляційна скарга на вказане судове рішення подана 05.02.2026, тобто скаржник пропустив встановлений ст. 256 ГПК України строк на звернення із апеляційною скаргою.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 у справі №904/8669/21 скаржник вказує, що повний текст оскаржуваної ухвали від 22.01.2026, скаржнику було надіслано через кабінет електронного суду 27.01.2026. Проте до скарги не додано доказів на підтвердження саме цієї дати отримання ухвали.

Суддя-доповідач звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху, зокрема, також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, скаржнику слід у строк, що визначений цією ухвалою, подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 2 662,40 грн та надати апеляційному суду докази отримання ним оскаржуваного судового рішення 27.01.2026, як вказано в апеляційній скарзі, або зазначити інші підстави для поновлення строку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексуУкраїни, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху апеляційну скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" Касаткіна Дениса Миколайовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 у справі №904/8669/21.

2. Скаржнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги зазначені в мотивувальній частині даної ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючи суддя Ю.А. Джепа