ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

05 лютого 2026 року м. ХарківСправа № 922/2376/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши матеріали заяви начальника Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків, 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Лозівській завод металоконструкцій", Харківська обл., м. Лозова
про розірвання договору та повернення державного майна.

за участю представників учасників справи:

заявника (Лозівський ВДВС) - не з`явився;

стягувача - не з`явився;

боржника - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

09.09.2025 Господарським судом Харківської області ухвалено судове рішення, яким позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області задоволено повністю. Розірвано договір зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) та Публічним акціонерним товариством "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ). Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ) повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме: захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року шляхом підписання акту приймання-передавання. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, , р/рUA0156774, МФО 820172, ДКС України) витрати зі сплати судового збору у сумі 4844,80 грн.

Рішення набрало законної сили 07.10.2025.

14.10.2025 Господарським судом Харківської області видано накази на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2025.

21.01.2026 до суду від начальника Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява, в якій останній просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення суду по справі №922/2376/25 від 09.09.2025 року на виконання шляхом передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме: захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року, в порядку, передбаченому ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Заявник в обґрунтування заяви зазначає, що на примусовому виконанні у Лозівському відділі державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 79354984 з примусового виконання наказу № 922/2376/25 виданого 14.10.2025 Господарським судом Харківської області про зобов`язання ПАТ "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ) повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме: захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року шляхом підписання акту приймання-передавання.

Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" вжито заходи примусового виконання:

- 16.10.2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79354984, яка наступного дня була направлена боржнику рекомендованою кореспонденцією (поштове відправлення № RO7). Відповідно до даних веб-сервісу пошуку поштових відправлення повернуто за зворотною у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закон України № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

- 11.11.2025 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу на боржника Публічне акціонерне товариство "Лозівський завод металоконструкцій" у розмірі 5100,00 грн, в якій боржника було попереджено про кримінальну відповідальність. Копію постанови була надіслану боржнику за вих. № 99183/26.12-30/11 рекомендованою кореспонденцією (поштове відправлення № 833).

Документальних підтверджень виконання рішення суду сторонами виконавчого провадження не надано. Пояснень щодо причин невиконання боржником державному виконавцю не надано, про що 26.11.2025 року було складено акт державного виконавця.

- 10.11.2025 до відділу надійшла письмова заява стягувача Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області, щодо звернення державного виконавця до суду, про заміну порядку і способу виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 79354984 від 16.10.2025 року щодо примусового виконання наказу № 922/2376/25 виданого 14.10.2025 Господарським судом Харківської області, шляхом повернення Публічним акціонерним товариством "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ) Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року.

- 09.01.2026 державним виконавцем було направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником діяння, яке місить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України.

Заявник вказує, що на час подання цієї заяви рішення суду по справі №922/2376/25 не виконано. Державним виконавцем передбачені статтею 63 Закону № 1404-VIII заходи примусового виконання вжиті повною мірою: боржника повідомлено про необхідність виконати рішення суду; оштрафовано за його невиконання протягом передбачених законом строків; до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення боржником діяння, яке місить ознаки кримінального правопорушення. На теперішній час без безпосередньої участі боржника неможливо виконати рішення суду у визначений рішенням суду спосіб по справі № 922/2376/25, боржник ПАТ "Лозівський завод металоконструкцій" самостійно не повертає шляхом підписання акту приймання-передавання майно цивільної оборони, а саме захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року, а вжиті державним виконавцем заходи, передбачені Законом №1404-VIII для даної категорії судових рішень, виявились безрезультатними. За умови ухилення боржника від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду по справі № 922/2376/25, єдиним можливим способом виконати зазначене рішення суду та поновити права стягувача є повернення ПАТ "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ) РВ Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року.

Ухвалою суду від 21.01.2026 заяву начальника Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання рішення суду прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 05 лютого 2026 року о 13:00.

22.01.2026 до суду від стягувача надійшли письмові пояснення щодо заяви про про заміну способу і порядку виконання рішення суду, в яких стягувач просить суд задовольнити заяву Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення способу і порядку виконання рішення (вх.№ 1703/26 від 21.01.2026) в рамках виконавчого провадження №79354984 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 14.10.2025 у справі №922/2376/25 про зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ) повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року шляхом передачі.

05.02.2026 в судове засідання представники заявника та стягувача не з`явилися, до суду подали клопотання про розгляд заяви без участі своїх представників.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе вказані клопотання задовольнити, оскільки брати участь у судовому засіданні, відповідно до ст. 42 ГПК України, є правом учасника справи, а не обов`язком, а обов`язковість явки в судове засідання представників ВДВС та стягувача судом не визнавалась.

Представник боржника у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, відповідно до ст. 120, 121 ГПК України.

Розглянувши подану заяву та дослідивши додані до неї докази, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення встановлений статтею 63 Закону.

Так, встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали заяви державним виконавцем передбачені статтею 63 Закону заходи примусового виконання вжиті повною мірою: боржника повідомлено про необхідність виконати рішення суду; оштрафовано за його невиконання протягом передбачених законом строків; до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення боржником діяння, яке місить ознаки кримінального правопорушення.

Натомість, на теперішній час без безпосередньої участі боржника неможливо виконати рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2025 у справі №922/2376/25 у визначений в ньому спосіб, а саме зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ) повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме: захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року шляхом підписання акту приймання-передавання, оскільки боржник самостійно не повертає їх. А вжиті державним виконавцем заходи, передбачені Законом для даної категорії судових рішень, виявились безрезультатними.

Водночас, статтею 60 Закону встановлено порядок виконання рішень щодо передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі.

Згідно з нею, під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

У разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про їх передачу стягувачу, виконавець повертає зазначені предмети боржникові, про що складає акт, і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому внесений стягувачем авансовий внесок поверненню не підлягає.

Примусове виконання рішень щодо передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі не залежить від безпосередньої участі боржника та його дій/бездіяльності щодо виконання такого рішення.

За умови ухилення боржника від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду у справі №922/2376/25, єдиним можливим способом виконати зазначене рішення суду та поновити права стягувача є безпосередня передача нежитлових приміщень державним виконавцем Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області в порядку, передбаченому статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Частинами першою, третьою статті 331 ГПК України перебачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Зміна порядку виконання рішення не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, а означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, встановлений у рішенні, та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), а також Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система високої договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України").

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

На переконання суду, наданими до заяви доказами державний виконавець довів суду неможливість виконання рішення суду (в частині повернення майна) у той спосіб, який постановлено судовим рішенням.

За таких обставин, враховуючи, що метою зміни способу виконання судового рішення є задоволення вимог стягувача за рішенням, яке набрало законної сили, та яке не виконується боржником, суд вважає за доцільне встановити нові заходи для реалізації рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2025 у справі №922/2376/25 шляхом зміни способу його виконання з "зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Лозівський завод металоконструкцій" (вул. Олеся Гончара, буд. 61, м. Лозова, Харківська обл., 64605, ) повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме: захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року шляхом підписання акту приймання-передавання" на виконання шляхом передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме: захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року, в порядку, передбаченому ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи викладене, заява начальника Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бунякіна Віталія Олександровича є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини сьомої статті 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись статтями 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву начальника Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2025 по справі №922/2376/25 на виконання шляхом передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) майно цивільної оборони, а саме: захисну споруду цивільного захисту №79883, визначену актом прийому-передачі майна цивільної оборони до договору зберігання майна цивільної оборони №36 від 25 липня 2006 року, в порядку, передбаченому ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала підписана "05" лютого 2026 р.

СуддяЛ.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.