УХВАЛА

11 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 907/665/18 (907/139/22)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги розпорядника майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025

у справі № 907/665/18 (907/139/22)

за позовом Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз"

до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Закарпатській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.10.2018

у межах справи №907/665/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Техніка"

до Публічного акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2025 у справі №907/665/18 (907/139/22) у задоволенні заяви ГУ ДПС У Закарпатській області про закриття провадження у справі відмовлено; позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано наступні рішення ГУ ДФС у Закарпатській обл.: - податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2018 - в частині зменшення суми від`ємного значення податку на прибуток підприємств в розмірі 125 123 429,77; податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2018 про нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 420 940 407,20 грн - повністю; стягнуто з ГУ ДПС У Закарпатській області на користь АТ "Ужгородський Турбогаз" суму 868 350,00 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2025 у справі №907/665/18 (907/139/22) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Закарпатській області від 15.09.2025 (вх. №01-04/7072/25) про закриття провадження у справі відмовлено. Вимоги апеляційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області від 15.08.2025 (вх. №01-05/2511/25 від 15.08.2025) задоволено. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2025 у справі №907/665/18 (907/139/22) скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовлено. Судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладено на позивача. Стягнуто з Акціонерного товариства «Ужгородський Турбогаз» на користь Головного управління ДПС у Закарпатській області 1 042 020,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

27.01.2026 розпорядник майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражний керуючий Череватий Любомир Богданович звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у справі №907/665/18 (907/139/22), в якій він просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 в частині скасування рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2025 та залишити вказане рішення в силі.

Крім того, скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/665/18 (907/139/22) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026.

Перевіривши матеріали касаційної скарги розпорядника майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 травня 2020 року у справі №1340/3510/18 (пункти 77, 81), Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 05 липня 2019 року у справі № 826/17147/18 (пункти 17, 18) дійшли висновку, що спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 ЦК України є майном боржника.

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункти 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення з позовною заявою).

Згідно пп. 9 п.2-1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) судовий збір становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 1 389 360,00 грн ((125 123 429,77 грн + 420 940 407,20 грн) х 1,5% (проте не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (868 350,00 грн)) х 200% x 0,8).

Проте матеріали касаційної скарги взагалі не містять доказів сплати судового збору у встановлених нормами Закону України "Про судовий збір" порядку і розмірі. Натомість, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до закінчення розгляду справи.

Скаржник в обґрунтування вказаної заяви зазначає, що судовий збір є надмірним для арбітражного керуючого, кредиторами не створювався фонд виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, відтак, розпорядник майна АТ «Ужгородський турбогаз» не має фінансової можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та вважає за необхідне звернутися до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши подане клопотання про відстрочення сплати судового збору, Верховний Суд зазначає таке.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір", у редакції, що діє з 16.07.2025, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю;

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Верховний Суд зауважує, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі № 912/1061/20).

Разом з цим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору, повинна надати докази того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі "Княт проти Польщі" (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

У касаційній скарзі відсутні доводи та докази, що підтверджують реальну фінансову неспроможність розпорядника майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича сплатити судовий збір, оскільки касаційна скарга не містить інформації щодо відсутності у боржника рухомого та нерухомого майна, інших активів, обтяжень у розпорядженні ними, що унеможливлювало сплату судового збору. За оцінкою суду у цьому випадку необхідним є надання комплексної інформації про фактичний майновий стан боржника, зокрема, фінансової звітності, інвентаризаційних відомостей, відомостей про наявні активи, у тому числі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна тощо.

Крім того, звертаючись до Верховного Суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржником не надано доказів, які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом процесуального строку розгляду касаційної скарги до ухвалення рішення у справі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що подане клопотання не містить достатніх та належних доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість сплатити судовий збір на момент звернення з касаційною скаргою.

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

З огляду на викладене та враховуючи відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання розпорядника майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у справі №907/665/18 (907/139/22), а відтак, у задоволенні необхідно відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, Скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 1 389 360,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на платіжні реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерському районі/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37993783,

- банк отримувача - Казначейство України (ЕАП),

- номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007,

- код класифікації доходів бюджету - 22030102,

- найменування податку, збору, платежу - "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

З огляду на викладене, касаційна скарга у цій частині подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 233, 234, 235, 287, 288, 290, 291, 292, 293, 304 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання розпорядника майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у справі №907/665/18 (907/139/22).

2. Касаційну скаргу розпорядника майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у справі №907/665/18 (907/139/22) залишити без руху.

3. Надати розпоряднику майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражному керуючому Череватому Любомиру Богдановичу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Розпоряднику майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражному керуючому Череватому Любомиру Богдановичу усунути недоліки, встановлені в цій ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 1 389 360,00 грн.

5. Роз`яснити розпоряднику майна Акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" арбітражному керуючому Череватому Любомиру Богдановичу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік