ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. Справа №914/1984/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Н.М. Кравчук І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Постолатій В.Р.,

розглянувши апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради б/н від 13.10.2025 (вх. № 01-05/2985/25 від 14.10.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.10.2025 (м. Львів, суддя Коссак С.М.)

у справі № 914/1894/18

за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради

до відповідача Приватного Громадської організації «Спортивний клуб Аполлон»

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості.

за участю представників:

позивач: Григорович Р.Р.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області у судді Пазичева В.М. перебувала справа № 914/1984/18 за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів до відповідача Громадської організації Спортивний клуб Аполлон, м. Львів про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.02.2019 року у справі № 914/1984/18 позовні вимоги задоволено. Розірвано Договір оренди № Ш-10101-16 від 16.05.2016 нежитлових приміщень загальною площею 67,1 м2, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Яворівська, 7, укладений з Громадською організацією Спортивний клуб Аполлон ( 79029, м. Львів, вул. Яцкова, б.18-А кв. 77, Код ). Зобов?язано Громадську організацію Спортивний клуб Аполлон ( 79029, м. Львів, вул. Яцкова, б.18-А кв. 77, Код ) повернути об?єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення загальною площею 67,1 кв м, що знаходиться за адресою: м Львів, вул. Яворівська, буд.7. Стягнуто з Громадської організації Спортивний клуб Аполлон ( 79029, м. Львів, вул. Яцкова, б.18-А кв. 77, Код ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) заборгованість в розмірі 2401 (дві тисячі чотириста одна) грн. 94 коп. Стягнуто з Громадської організації Спортивний клуб Аполон ( 79029, м. Львів, вул. Яцкова, б.18-А кв. 77, Код ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) суму судового збору в розмірі 5286 (п?ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.

На виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.02.2019 року судом першої інстанції було видано накази від 11.02.2019 та 08.04.2019 року про примусове виконання рішення суду.

01.10.2025 року через електронний суд представником позивача у даній справі подано заяву за вх. № 4161/25 про видачу дублікатів наказів, у якій заявник зазначає про те, що Управління комунальної власності оригінал Наказів було долучено до заяв № 2302-вих-2958 від 20.06.2019 та № 2302-вих- 2959 від 20.06.2019, які здано нарочно приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому Ігорю Мироновича, що підтверджується відмітками про отримання та підписом Білецького Ігоря Мироновича.

Також у поданій заяві заявником зазначено про те, що 08.03.2023 Управління комунальної власності звернулось до приватного виконавця №2302-вих-28004 від 08.03.2023 з проханням терміново надати інформацію про хід виконання Наказів, у подальшому листом від 14.03.2023 приватним виконавцем було повідомлено, що на примусовому виконанні у виконавця не перебували і не перебувають накази про стягнення з Громадської організації «Спортивний клуб «Аполлон» на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 2 401,94 грн заборгованості та 5 286,00 грн судового збору. З огляду на вказане, заявник зазначає, що дані Накази є втраченими оскільки не перебувають на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, що підтверджується листом № 71786 від 02.09.2025 та відсутні в Управлінні комунальної власності ДЕР ЛМР, оскільки на адресу управління після скерування до спритного виконання Білецького I.М. не повертались.

Ухвалою від 03.10.2025 Господарський суд Львівської області відмовив у правлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих документів у справі № 914/1984/18.

Не погоджуючись з даною ухвалою місцевого суду Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради подало апеляційну скаргу б/н від 13.10.2025 (вх. № 01-05/2985/25 від 14.10.2025) в якій просить ухвалу місцевого суду від 03.10.2025 скасувати, прийняти постанову, якою заяву про видачу дублікатів виконавчих документів задовільнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала Господарського суду Львівської області є несправедливою, а висновки суду першої інстанції про те, що позивач (апелянт) звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів у справі №914/1984/18 з пропуском строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання помилковими, що в своє чергу порушує норми господарського процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

У судове засідання 28.01.2026 з?явився представник позивача, надав пояснення.

У судове засідання 28.01.2026 представник відповідача не з?явився, явку повноважного представника до суду не забезпечив.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов?язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов?язковим до виконання. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов?язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід?ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У відповідності до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частинами 1, 3 статті 329 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі пропуску строку для пред?явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено, про що суд постановляє ухвалу.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

В підпункті 19.4 пункту 19 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат». Вказані висновки щодо застосування норм права наведені у постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013, від 01.11.2023 у справі № 1/137, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15, від 28.02.2024 у справі № 927/994/21.

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд у своїй постанові від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 зазначив про те, що «Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред?явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Водночас, обов?язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред?явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Зазначена правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа є сталою та послідовною та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.10.2023 у справі № 12/106, від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі № 420/10415/22.

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду згідно з підпунктом 19.4 пункту 19 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України протягом строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (пункт 3.15 постанови Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №18/1147/11).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред?явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред?явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред?явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв?язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Верховний суд. Складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29.07.2021 у справі № 2608/4065/12 зазначив, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв?язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред?явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв?язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.4-5, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебігу строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Повернення виконавчого документа стягувану здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 цього Закону.

Таким чином, строк пред`явлення наказів у справі № 914/1984/18 було перервано після пред`явлення таких до виконання згідно із заявами № 2302-вих- 2958 від 20.06.2019 та № 2302-вих-2959 від 20.06.2019, що наявні у матеріалах справи.

Також колегія суддів вважає за доцільне зазначити те, що відповідно до п.10-2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України» Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Колегією суддів було взято до уваги також і висновок викладений у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі № 260/2595/22 зазначив: «Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначеного пунктом 10.2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану та території України, з поміж іншого визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання».

Аналогічні висновки містяться і в постанові Верховного суду від 3 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22. Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 9 листопада 2023 року в справі № 0440/5997/18, від 19 червня 2024 року в справі № 278/6265/13 від 18 липня 2024 року в справі № 796/198/2018. Таким чином, якщо закінчення строку пред`явлення виконавчого документа припало на період воєнного стану такі строки перериваються та встановлюються з дня припинення воєнного стану.

З огляду на вищезазначене, а також те що Накази було пред`явлено до виконання 20.06.2019, строк пред`явлення до виконання Наказів встановлений до 14 березня 2022 та припав на період дії воєнного стану, який запроваджено указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX та який станом на сьогодні продовжено до 05.11.2025, колегія суддів вважає, що за таких обставин, станом на день звернення до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих документів, строк пред`явлення виконавчих документів до виконання не закінчився.

Відтак колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що оскаржувана ухвала суду є несправедливою, а висновки суду першої інстанції про те що позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів у справі № 914/1974/18 з пропуском строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання помилковими, що в свою чергу порушує норми господарського процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у видачі дублікатів виконавчих документів у справі № 914/1984/18.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала не відповідає таким критеріям. Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих документів без грунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін, при неповному з?ясуванні обставин, які мають значення у вирішенні питання про видачу дублікатів виконавчих документів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з?ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судові витрати.

З огляду на те, що звернення до суду виникло з вини апелянта, судові витрати, пов?язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради б/н від 13.10.2025 (вх. № 01- 05/2985/25 від 14.10.2025) - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.10.2025 у справі № 914/1894/18 - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою:

Заяву Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (вх.№ 4161/25) про видачу дублікатів виконавчих документів у справі № 914/1984/18- задовольнити.

3. Видати дублікат наказу у справі № 914/1984/18, яким стягнути з Громадської організації «Спортивний клуб «Аполлон» (79029, вул. Яцкова, б. 18-А кв.77 ) на користь позивача: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, площа Галицька, 15, ) 2 401,94 грн заборгованості.

4. Видати дублікат наказу у справі № 914/1984/18, яким стягнути з Громадської організації «Спортивний клуб «Аполлон» (79029, вул. Яцкова, б. 18-А, кв. 77, ) на користь позивача: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, площа Галицька, 15, код ЕДРПОУ 25558625) 5 286,00 грн судового збору.

5. Судовий збір залишити за апелянтом.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 06.02.2026.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя І.Ю. Панова