УХВАЛА

ПРО ВІКЛАДЕННЯ ПІДГОТОВЧОГО ЗАСІДАННЯ

м. Київ

04.02.2026Справа № 910/16306/25

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ"

про стягнення 238 597 398,24 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 04.02.2026

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року Департамент забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - позивач, Департамент) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення 238 597 398,24 грн, з яких: 70 223 580,00 грн сума неповернутої попередньої оплати та 168 373 818,24 грн штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Департамент посилався на факт неналежного виконання відповідачем умов державного контракту № 5-1160 від 10.01.2025, державного контракту № 6-1160 від 10.01.2025, державного контракту № 56-1160 від 05.02.2025, державного контракту № 58-1160 від 07.02.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/16306/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.02.2026 та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

09.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 задоволено заяву Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/16306/25.

16.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано заяву про продовження строку на подання відзиву.

20.01.2026 через систему "Електронний суд" представником позивача подано заперечення на заяву відповідача про продовження строку на подання відзиву в якому викладено питання для позивача в порядку статті 90 ГПК України.

22.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

26.01.2026 через систему "Електронний суд" представником позивача подано відповідь на відзив.

28.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

30.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано клопотання про призначення експертизи та клопотання про зобов`язання позивача надати докази у належній процесуальній формі.

02.02.2026 (сформовано 30.01.2026) через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про виконання процесуального обов`язку, на клопотання відповідача про зобов`язання надати докази в належний процесуальній формі та на клопотання про призначення судової експертизи. Також Департаментом була подана заява про збільшення розміру позовних вимог.

04.02.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано клопотання про долучення доказів.

У підготовче засідання 04.02.2026 прибув представник відповідача, представник позивача прийняла участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з власних технічних засобів.

Представник відповідача підтримав подані клопотання про продовження строку на подання відзиву, про зобов`язання позивача надати відповідь на запитання в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи та про зобов`язання подати докази в належній процесуальній формі. Також представник Товариства просив суд поновити строк на долучення доказів до матеріалів справи та долучити такі докази.

У свою чергу Департамент заперечував проти поданих клопотань, наголосивши на тому, що відповідачем пропущений строк на подання відзиву до суду. Позивач стверджував, що Товариством пропущений строк на подання клопотання про зобов`язання виконати процесуальний обов`язок - надати відповіді на питання в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України. Департамент, посилаючись на те, що тягар доказування покладається виключно на сторону, яка порушила зобов`язання, і вона має надати переконливі докази, що підтверджують як існування форс-мажору, так і його прямий вплив на неможливість виконання договору, вважала безпідставним подане клопотання Товариства про зобов`язання надати докази у належній процесуальній формі. Позивач також вказував на відсутність підстав поновлення строку Товариству на подання клопотання про призначення експертизи, а також вказував на те, що призначення експертизи призведе до затягування розгляду справи.

Розглянувши подані клопотання, суд дійшов висновку про наступне.

Щодо клопотання Товариства про продовження процесуального строку для подання відзиву.

Частиною першою 1, 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі (частина 1, 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копії відзиву та доданих до нього документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 06.01.2026 судом був встановлений Товариству строк на подання відзиву до суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Оскільки з матеріалів справи слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ" має зареєстрований "Електронний кабінет" у підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, судом було направлено саме до такого "Електронного кабінету" копію ухвали про відкриття провадження в справі від 06.01.2026.

Із наявного в матеріалах справи повідомлення про доставлення процесуального документа вбачається, що ухвала про відкриття провадження в справі від 06.01.2026 була доставлена до електронного кабінету 06.01.2026 о 19:40.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Аналогічний підхід у визначенні часу надсилання (як часу доставки) судового рішення до електронного кабінету одержувача у розумінні приписів частини 6 статті 242 ГПК України є сталим та послідовним, і застосований Верховним Судом у низці ухвал, зокрема, в ухвалах від 18.12.2023 зі справи № 926/244/23, від 12.01.2024 зі справи № 907/773/21, від 25.01.20214 зі справи № 38/5005/6636/2012, від 26.01.2024 зі справи № 904/3823/19, від 01.02.2024 зі справи № 910/10792/22, від 05.02.2024 зі справи № 917/282/23 та ін.

Відповідно до частини 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, датою вручення ухвали суду від 06.01.2026 вважається 07.01.2026, а строк на подання відзиву спливав 22.01.2026.

16.01.2026 відповідачем до суду було подане клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву.

Водночас, 22.01.2026 (сформовано 21.01.2026) через систему "Електронний суд" Товариство до суду подав відзив.

Беручи до уваги вказане, строк на подання відзиву є продовженим, а відзив є таким, що поданий у межах процесуальних строків, встановлених судом.

З огляду на вказане заперечення Департаменту щодо строку подання відзиву відхиляються.

Щодо клопотання про зобов`язання Департаменту виконати процесуальний обов`язок щодо надання відповідей на питання в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 90 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем поставлені Департаменту питання у відзиві на позов та продубльовані у відповідному клопотанні від 30.01.2026.

Отже, Товариство скористалось своїм процесуальним правом поставити питання позивачу у межах строків, встановлених процесуальним законом.

Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

Отже, виходячи із правового аналізу наведених норм чинного процесуального закону вбачається, що письмове опитування учасників як свідків є одним із видів доказів, на підставі яких може бути встановлено наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторони.

Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: 1) з підстав, визначених статтями 67, 68 цього Кодексу; 2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання (частина 5, 6 статті 90 Господарського процесуального кодексу України).

У відповіді на відзив, поданої до суду 26.01.2026 (сформовано 23.01.2026), Департамент зазначив, що поставлені запитання не стосуються обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та запитання виходять за межі предмета спору або сформульовані в оцінювальній/суб`єктивній формі. У зв`язку з цим, відповіді на запитання не надаються, про що повідомляється суд для врахування при оцінці процесуальної поведінки сторін. При цьому позивач залишає за собою право надати пояснення з окремих питань, якщо суд визнає їх такими, що мають значення для справи.

З наведеного слідує, що Департаментом не надано відповідей, а також не надано відмови від надання відповідей в порядку та формі, передбачених процесуальним законом.

Беручи до уваги вказане, суд дійшов висновку про зобов`язання позивача виконати вимоги статті 90 Господарського процесуального кодексу України в строк до 12.02.2026.

Щодо клопотання відповідача про зобов`язання надати доказ Announcement No. 31 of 2024 у належній процесуальній формі.

Товариство вказує, що у позові Департамент наводить назву Announcement No. 31 of 2024 та додає URL-посилання: https://www.lawinfochina.com/display.aspx?id=43538& lib=law&SearchKeyword=&SearchCKeyword=&EncodingName=gb2312. На переконання відповідача посилання на веб-сторінку саме по собі не відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Частиною 1 статті 96 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Отже наведення позивачем посилання в мережі Інтернет де міститься публікація відповідного документу слід вважати електронним доказим, поданим у відповідній процесуальній формі, а тому клопотання Товариства відхиляється судом.

Щодо клопотання про призначення судової експертизи.

Товариство просило суд призначити судову експертизу, на вирішення якої поставити питання: Чи поширюються технічні обмеження, передбачені Announcement No. 31 of 2024, на БпЛА DJI Mavic 3T, за умови відсутності застосування загальної заборони (тобто без урахування випадку, коли експортер «знає або повинен знати», що поставка буде використана для військової мети, тероризму або поширення зброї масового знищення)?

Відповідно до норм статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Керуючись наведеним, ознайомившись із поданим клопотанням про призначення експертизи, суд дійшов висновку про те, що визначене в клопотанні питання не є тим, що спрямоване на встановлення обставин, що мають значення для справи. яке потребує спеціальних знань. Поряд з цим правова кваліфікація спірних правовідносин лежить в площині виключних повноважень судової юрисдикції, оскільки саме суд самостійно обирає норму права яку необхідно застосувати при вирішення спору та надає оцінку обраному стороною способу захисту порушеного права.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про відсутність підстав призначення судової експертизи та відхилив подане клопотання.

При цьому, суд відзначає, що посилання Товариства на приписи статті 80 Господарського процесуального кодексу України, як такі, що регулюють строк подання клопотання про призначення експертизи є безпідставними та регламентують строки подання доказів та відповідно вчинення дій щодо витребування доказів. Натомість клопотання про призначення експертизи може бути подане у межах підготовчого провадження.

Щодо заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до якої Департамент просить суд стягнути з відповідача 246 794 232,00 грн, з яких: 70 223 580,00 грн складає сума неповернутої попередньої оплати та 176 570 652,00 грн штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (частини 2 статті 46 ГПК України).

З огляду на викладене, дотримуючись вище наведених норм процесуального законодавства, суд дійшов висновку про прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог та вирішив здійснювати подальший розгляд справи у межах заявлених позовних вимог з урахуванням збільшення, а саме щодо стягнення з відповідача 246 794 232,00 грн, з яких: 70 223 580,00 грн складає сума неповернутої попередньої оплати та 176 570 652,00 грн штрафних санкцій.

Щодо клопотання Товариства про долучення до матеріалів справи адвокатських запитів.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Водночас, в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Статтею 129 Конституції України принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості визначені як одні з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою. В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися таким чином, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Отже, створення судом необґрунтованих переваг в поданні та оцінці доказів на етапі судового розгляду справи може порушувати принцип рівності прав сторін у процесі. Вибіркова оцінка окремих доказів та залишення поза увагою інших доказів, які мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи, можуть мати наслідком порушення обох зазначених принципів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (справа "Walchli v. France", заява № 35787/03, рішення від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).

Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (постанова Верховного Суду від 23.10.2023 у справі № 910/9714/22).

Таким чином, беручи до уваги вказане судом вище, враховуючи що адвокатські запити датовані 29.01.2026, суд дійшов висновку про долучення їх до матеріалів справи.

Приписами частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З огляду на вказані приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання.

Відповідно до частини 2 статті 181 Господарського процесуального кодексу України, дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Керуючись статтями 74, 119, 120, 121, 177, 181, 183, 202 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Зобов`язати Департамент забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України виконати вимоги статті 90 Господарського процесуального кодексу України в строк до 12.02.2026.

2. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ" про призначення судової експертизи відмовити.

3. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ" про зобов`язання надати доказ Announcement No. 31 of 2024 у належній процесуальній формі відмовити.

4. Прийняти заяву Департамент забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про збільшення розміру позовних вимог та здійснювати подальший розгляд справи про стягнення 246 794 232,00 грн, з яких: 70 223 580,00 грн сума неповернутої попередньої оплати та 176 570 652,00 грн штрафних санкцій.

5. Відкласти підготовче засідання у справі № 910/16306/25 на 05.03.26 о 14:45 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 12.

6. Викликати для участі у судовому засіданні представників учасників справи, повноваження яких оформити відповідно до вимог, викладених у статті 60 Господарського процесуального кодексу України, та надати суду документи, що підтверджують повноваження представників.

7. Звернути увагу сторін, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://ki.arbitr.gov.ua), а також в електронних кабінетах в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі "Електронний суд".

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 06.02.2026.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ