РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2026Справа № 910/11995/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Сумиобленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про відшкодування збитків у розмірі 180 260,71 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Сумиобленерго" (далі - позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач) про відшкодування збитків у розмірі 180 260,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем договору № 0511-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії від 24.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 відкрито провадження у справі № 910/11995/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

Копія ухвали суду доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 13.10.2025 після 17 години та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою останнім 14.10.2025.

29.10.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

05.11.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій відхилено доводи відповідача, викладені у відзиві на позов.

Інших заяви та клопотань від учасників справи не надходило.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та можливих затримок у доставці поштової кореспонденції, відключення електропостачання, оголошенням повітряних тривог та інших негативних наслідків) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Між Акціонерним товариством "СУМИОБЛЕНЕРГО" (далі - позивач, АТ "Сумиобленерго") та Приватним акціонерним товариством "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УKPEHEPГO" (далі - відповідач, НЕК "Укренерго") укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії від № 0511-01041 (далі - Договір) шляхом подання відповідачу заяви від 24.04.2019 № 0511-01-041/2404/6 про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

Вищевказаний договір про врегулювання небалансів електричної енергії є договором приєднання, укладеним відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку).

Відповідно до п. 1.3 Договору про врегулювання небалансів електричної енергії купівля-продаж електричної енергії (в редакції, що була визначена наказом НЕК "Укренерго" від 03.04.2019 № 204 та діяла на момент укладення зазначеного договору) врегулювання небалансів електричної енергії учасниками ринку здійснюється між СВБ (АТ "Сумиобленерго") та ОСП (НЕК "Укренерго") за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

З огляду на це, у АТ "Сумиобленерго" та НЕК "Укренерго" протягом дії Договору про врегулювання небалансів електричної енергії виникають взаємні зобов`язання щодо оплати придбаної електричної енергії для врегулювання небалансів, в результаті чого за договором кожна із сторін має статус як боржника, так і кредитора.

Так, як встановлено судом під час розгляду даної справи, між сторонами складені та підписані акти купівлі-продажу електричної енергії для в регулювання небалансів, а саме:

- від 29.02.2020 № ВН/20/02-0511;

- від 31.03.2020 № ВНУ20/03-0511;

- від 30.04.2020 № ВН/20/04-0511;

- від 30.04.2020 № ВН/20/04-0511;

- від 31.05.2020 № ВН/20/05-0511.

З метою врегулювання небалансів на підставі Акту № ВН/20/04-0511 АТ "Сумиобленерго" були складені та направлені НЕК "Укренерго" заяви про припинення зобов`язань зарахуванням в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України, а саме:

- 30.04.2020 про припинення зобов`язання на суму 14 481,91 грн за періоди 09.04.2020, 11.04.2020, 13.04.2020 по 16.04.2020;

- 29.05.2020 про припинення зобов`язання на суму 28 230,29 грн за період з 25.04.2020 по 28.04.2020;

- 30.06.2020 про припинення зобов`язання на суму 27 786,09 грн за період з 01.04.2020 по 07.04.2020;

- 31.07.2020 про припинення зобов`язання на суму 60 191,95 грн, за періоди 08.04.2020, 10.04.2020, 12.04.2020, з 17.04.2020 по 24.04.2020, з 29.04.2020 по 30.04.2020.

Відповідно до вищезазначених заяв за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 шляхом зарахування було припинено зобов`язання на загальну суму 130 690,24 грн.

При цьому в жовтні 2020 року у зв`язку з отриманням фактичних сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії для врегулювання небалансів, відповідно до Додатку 8 (Правила врегулювання) до Правил ринку, АТ "Сумиобленерго" та НЕК "Укренерго" було здійснено повне коригування та врегулювання небалансів електричної енергії шляхом складання акта-коригування (врегулювання) від 29.10.2020 № ВР/20/04-0511 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2020 № ВН/20/04-0511 згідно з договором від 24.04.2019 № 0511-01041 (далі - Акт-коригування (врегулювання) № ВН/20/04-0511).

На підставі фактичних даних за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 для АТ "Сумиобленерго" та НЕК "Укренерго" відбулося збільшення обсягу електричної енергії небалансів та загальної суми, в результаті чого у сторін виникли додаткові взаємні зобов`язання щодо сплати за придбану-продану електричну енергію.

З метою припинення зобов`язань за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії за період з 01.04.2020 по 30.04.2020, 30.10.2020 AT "Сумиобленерго" була складена та направлена НЕК "Укренерго" заява про припинення зобов`язань зарахуванням в порядку ст. 601 ЦК України (вих. № 92/15024, далі - Заява про припинення зобов`язання від 30.10.2020), відповідно до якої, керуючись ст. 601 ЦК України, було припинено вищезазначені зобов`язання сторін за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії за період з 01.04.2020 по 30.04.2020, шляхом зарахування зустрічних грошових вимог на суму 598 770,16 грн.

Заяву про припинення зобов`язання від 30.10.2020, НЕК "Укренерго" отримало 16.11.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 12.11.2020.

Крім того, з метою припинення зобов`язань за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії, а саме на суму 99 927,95 грн та на суму 14 481,91 грн 30.04.2020 AT "Сумиобленерго" була складена та направлена НЕК "Укренерго" заява про припинення зобов`язань зарахуванням в порядку ст. 601 ЦК України (вих. № 92/5804, далі - Заява про припинення зобов`язання від 30.04.2020), відповідно до якої, керуючись ст. 601 ЦК України, було припинено вищезазначені зобов`язання сторін за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії за вказані вище періоди, шляхом зарахування зустрічних грошових вимог на суму 221 303,88 грн. Заяву про припинення зобов`язання від 30.04.2020, НЕК "Укренерго" отримало 12.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 07.05.2020.

З метою припинення зобов`язань за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії за періоди 25.03.2020, з 28.03.2020 по 30.03.2020 на суму 44 811,59 грн, за періоди з 01.04.2020 по 07.04.2020 на загальну суму 27 786,09 грн, за періоди 01.05.2020, з 21.05.2020 по 28.05.2020 на загальну суму 15 691,26 грн AT "Сумиобленерго" була складена та направлена НЕК "Укренерго" заява про припинення зобов`язань зарахуванням в порядку ст. 601 ЦК України (вих. № 92/9025, далі - Заява про припинення зобов`язання від 30.06.2020), відповідно до якої, керуючись ст. 601 ЦК України, було припинено вищезазначені зобов`язання сторін за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії за вказані вище періоди, шляхом зарахування зустрічних грошових вимог на суму 88 288,94 грн. Заяву про припинення зобов`язання від 30.06.2020, НЕК "Укренерго" отримало 08.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 06.07.2020.

З метою припинення зобов`язань за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії за періоди 11.03.2020, 13.03.2020, з 17.03.2020 по 20.03.2020 на загальну суму 66 126,75 грн, за періоди з 25.04.2020 по 28.04.2020 на загальну суму 28 230,29 грн, за періоди з 02.05.2020 по 20.05.2020 на загальну суму 78 844,30 грн, AT "Сумиобленерго" 29.05.2020 була складена та направлена НЕК "Укренерго" заява про припинення зобов`язань зарахуванням в порядку ст. 601 ЦК України (далі - Заява про припинення зобов`язання від 29.05.2020), відповідно до якої, керуючись ст. 601 ЦК України, було припинено вищезазначені зобов`язання сторін за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії за вказані вище періоди, шляхом зарахування зустрічних грошових вимог на загальну суму 173 201,34 грн. Заяву про припинення зобов`язання від 29.05.2020 НЕК "Укренерго" отримало 19.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 17.06.2020.

Проте, як вказує позивач, відповідач як платник податку на додану вартість не склав та не реєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні за фактом отримання від Позивача компенсації вартості придбаної Позивачем електричної енергії шляхом зарахування зустрічних грошових вимог на підставі вказаних вище заяв про припинення зобов`язання зарахуванням в порядку ст. 601 ЦК України за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії. Зокрема, відповідач не склав та не реєстрував в ЄРПН податкові накладні:

- за фактом отримання від позивача компенсації вартості електричної енергії за Заявою про припинення зобов`язання від 30.10.2020 на суму 598 770,16 грн, що призвело до спричинення позивачу реальних збитків у розмірі 99 795,02 грн невключеної суми ПДВ до складу податкового кредиту;

- за фактом отримання від позивача компенсації вартості електричної енергії за Заявою про припинення зобов`язання від 30.04.2020 на суму 221 303,88 грн, що призвело до спричинення позивачу реальних збитків у розмірі 36 883,98 грн невключеної суми ПДВ до складу податкового кредиту;

- за фактом отримання від позивача компенсації вартості електричної енергії за Заявою про припинення зобов`язання від 30.06.2020 на суму 88 288,94 грн, що призвело до спричинення позивачу реальних збитків у розмірі 14 714,82 грн невключеної суми ПДВ до складу податкового кредиту;

- за фактом отримання від позивача компенсації вартості електричної енергії за Заявою про припинення зобов`язання від 29.05.2020 на суму 173 201,34 грн, що призвело до спричинення позивачу реальних збитків у розмірі 28 866,89 грн невключеної суми ПДВ до складу податкового кредиту.

Внаслідок нескладання та нереєстрації відповідачем податкових накладних позивачу були завдані збитки у розмірі 180 260,71 грн (99 795,02 + 36 883,98 + 14 714,82+28 866,89) невключеної суми ПДВ до складу податкового кредиту.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у даній справі, відповідач посилається на те, що:

- за 2020 рік було підписано акти звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 - 31.10.2020 між НЕК «Укренерго» і АТ «Сумиобленерго». Відповідно до зазначених документів встановлені невідповідності в бухгалтерському обліку сторін Договору. Враховуючи, що дані по розрахунках є відмінними в обліку СВБ (позивача) і ОСП (відповідача), розмір зобов`язань, відображених в бухгалтерському обліку, є таким, що не ідентифікований;

- заява про зарахування однорідних зустрічних вимог № 92/9025 від 30.06.2020 на суму 88 288,94 грн не отримана НЕК «Укренерго», відповідно розгляд такої заяви та здійснення дій за такою заявою є таким, що унеможливлює будь-які дії в частині заліку однорідних вимог по операціях згідно з Договором за березень - травень 2020 року. На підтвердження надається інформація відділу документаційного забезпечення щодо відсутності реєстрації вхідної кореспонденції з відповідним номером від АТ «Сумиобленерго»;

- позивачем не долучено доказів понесення витрат (неодержання доходів) внаслідок зазначених в позові обставин.

05.11.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій відхиляються доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, зокрема, позивач вказує на наступне:

- заява про припинення зобов`язання зарахуванням в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України від 30.06.2020 № 92/9025 була надіслана відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою: вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032, та отримана уповноваженим представником відповідача 08.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до позовної заяви;

- з огляду на ч. 2 ст. 601 ЦК України, зарахування зустрічних однорідних вимог є односторонньою угодою, оскільки для її вчинення достатньо вираження волі лише однієї сторони;

- відповідач отримав оплату (компенсацію вартості товару) за продану ним електричну енергію, зокрема, як шляхом здійснення часткової оплати, так і шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог щодо неоплаченої частини, саме цей факт є підставою для складання та реєстрації ним податкових накладних. При цьому відповідач не виконав встановлений для нього Податковим кодексом України обов`язок з реєстрації податкових накладних, це викликало неможливість включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту позивачем та, відповідно, неможливість зменшення ним податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є реальними збитками позивача.

Розглянувши заявлені позивачем вимоги, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність не настає.

Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім і невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.

Отже, при пред`явленні вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Судом встановлено, що за результатами господарських операцій між сторонами проводились як часткові оплати так і зарахування зустрічних однорідних вимог.

Проте під час розгляду даної справи суду не надано доказів реєстрації податкових накладних у зв`язку з проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на суму ПДВ у загальному розмірі 180 260,71 грн.

У той же час, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Суд зазначає, що положення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за загальним правилом не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних; при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця. Однак, подання такої скарги згідно з наведеною нормою не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту.

Аналогічний правовий висновок викладено Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.08.2018 зі справи № 917/877/17. При цьому у вказаній постанові Верховний Суд відступив від висновку, викладеного у пункті 28 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2018 зі справи № 918/216/17, згідно з яким передбачалося, що відповідно до положень абзацу 15 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту, а обумовлює її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви зі скаргою на відповідача з доданням певного пакету документів.

Слід зазначити, що нормами Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок у встановлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 зі справи № 908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 зі справи № 917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

Крім того, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків. Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.

Суд встановив, що спір у даній справі виник внаслідок того, що відповідач не виконав обов`язку щодо реєстрації податкових накладних (внесення коригувань) за фактом здійснення господарських операцій, що позбавило позивача можливості отримати податковий кредит на суму ПДВ у розмірі 180 260,71 грн.

При цьому судом відхиляються доводи відповідача про неотримання ним заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог № 92/9025 від 30.06.2020, оскільки, як вбачається з рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення, долученого до позову, така заява була отримана представником відповідача 08.07.2020.

Також судом не беруться до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не долучено доказів понесення витрат (неодержання доходів) внаслідок зазначених у позові обставин, оскільки саме по собі факт відсутності реєстрації (коригування) відповідачем даних у зв`язку зі здійсненням зарахування зустрічних однорідних вимог позбавляє позивача права включити відповідні суми до податкового кредиту та завдає прямих збитків позивачу.

Під час розгляду даної справи суду не надано доказів визнання недійсним заяв позивача про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, більше того, не висловлено заперечень по суті проведених зарахувань зустрічних однорідних вимог.

Водночас, за приписами ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Тобто зарахування зустрічних однорідних вимог фактично є одностороннім правочином, та здійснено позивачем. При цьому, матеріалами даної справи підтверджується факт отримання відповідачем заяв позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог

Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача 180 260,71 грн збитків обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, враховуючи задоволення позову підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, код 00100227) на користь Акціонерного товариства "Сумиобленерго" (40035, м. Суми, вул. І. Сірка, 7, код 23293513) 180 260,71 грн (сто вісімдесят тисяч двісті шістдесят грн 71 коп.) збитків, 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 13.02.2026.

Суддя О.Г. Удалова