ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 Справа № 914/3495/25

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Коссака С.М. здійснив у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та без проведення судового засідання розгляд справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агропобутсервіс, с. Надичі, Львівський р-н, Львівська обл.

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Томашевської Ярини Петрівни, м. Львів

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Через систему Електронний суд на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю Агропобутсервіс, с. Надичі, Львівський р-н, Львівська обл. до відповідача Фізичної особи-підприємця Томашевської Ярини Петрівни, м. Львів про стягнення 25 204,67грн. суми боргу та повідомляє суд, що позивач поніс витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00грн. та 5000,00грн. на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 18.11.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агропобутсервіс, с. Надичі, Львівський р-н, Львівська обл. до відповідача Фізичної особи-підприємця Томашевської Ярини Петрівни, м. Львів про стягнення заборгованості залишено без руху. Встановлено позивачу строк у 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення позивачем зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме: подати суду письмову інформацію щодо належного ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; надати суду обгрунтований розрахунок сум до стягнення; надати всі докази, визначені у додатку до позовної заяви. Зобов`язано позивача, у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків, подання додаткових доказів, невідкладно надіслати відповідні документи відповідачу. Докази такого надіслання надати суду.

25.11.2025 року через систему Електронний суд представником позивача подано заяву за вх.№31448/25 про усунення недоліків, відповідно до якої усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та постановлено, що розгляд справи по суті починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі 01.01.2026 року, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Зокрема, відповідачу встановлено строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвалу про відкриття провадження у справі доставлена позивачу та його представнику до електронних кабінетів та відповідно до Довідок про доставку електронного листа, ухвала суду доставлена 19.11.2025 року позивачу і його представнику та доставлена відповідачу у справі на його юридичну адресу згідно відомостей витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 79034, м. Львів, вул. Кам`янецька, будинок 38, квартира 2. 25.12.2025 року від відповідача на адресу суду повернувся конверт.

Відповідно ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвали суду у даній справі були офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

До суду від відповідача відзиву на позовну заяву та інших процесуальних документів не надходило.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Постачальник (позивач) поставив Замовнику (відповідачу) товар, який Замовник прийняв у повному обсязі, що підтверджується відповідними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які знаходяться в матеріалах справи, але натомість Замовник не сплатив за поставлений товар обумовленої сторонами грошової суми. Здійснення поставки та прийняття товару на загальну суму 25 204,67грн. підтверджується видатковими накладними, відтак позивач просить стягнути з відповідача 25 204,67грн. боргу за поставлений товар.

Також, повідомляє суд, що позивач поніс витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00грн. та 5000,00грн. на правничу допомогу, які просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Агропобутсервіс (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Томашевською Яриною Петрівною (Замовник) виникли відносини купівлі-продажу (поставки), відповідно до яких Постачальник зобов`язувався поставити товар (передати у власність Замовника), а Замовник зобов`язувався прийняти у власність товар та сплатити за нього.

Постачальник поставив Замовнику товар, який Замовник прийняв у повному обсязі, що підтверджується відповідними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які знаходяться в матеріалах справи, але натомість Замовник не сплатив за поставлений товар обумовленої сторонами грошової суми.

Здійснення поставки та прийняття товару на суму 25 204,67грн. підтверджується видатковими накладними, а саме: Видаткова накладна № 990 від 14.01.2025 року на суму 2238,00грн.; Видаткова накладна № 1258 від 16.01.2025 року на суму 2589,50грн.; Видаткова накладна № 1681 від 20.01.2025 року на суму 2677,38рн.; Видаткова накладна № 1958 від 22.01.2025 року на суму 2685,81 грн.; Видаткова накладна № 2974 від 01.02.2025 року на суму 2638,90грн.; Видаткова накладна № 3116 від 03.02.2025 року на суму 2615,16грн.; Видаткова накладна № 3680 від 07.02.2025 року на суму 3571,59грн.; Видаткова накладна № 4202 від 13.02.2025 року на суму 2607,08грн.; Видаткова накладна № 4756 від 18.02.2025 року на суму 3584,25грн.

Відповідно до матеріалів справи, по кожній видатковій накладній долучено товарно-транспортні накладні, які підписані обома сторонами та скріплені печаткою позивача.

В матеріалах справи наявні банківські виписки, які підтверджують рух коштів між позивачем та відповідачем та наявні платіжні інструкції, які підтверджують оплату відповідачем позивачу за поставлений товар на загальну суму 10 696,49грн. з призначенням платежів за видаткові накладні від 11.01.2025 року, від 03.03.2025 року, від 09.01.2025, які не входять в предмет доказування заявленого боргу, а підтверджують господарські відносини між сторонами.

Позивач направив Відповідачу претензію вих. № 28/07 від 28.07.2025 року, в якій просить погасити заборгованість перед позивачем, яка залишена відповідачем без реагування, сума боргу в добровільному порядку не сплачена.

Відтак, у зв`язку із невиконанням Відповідачем зобов`язань перед Позивачем щодо сплати коштів за отриманий товар, поставлений позивачем в сумі 25 204,67грн., у відповідача перед позивачем існує заборгованість 25 204,67грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Норми права та висновки суду.

Предметом доказування є встановлення факту неналежного виконання зобовязань в частині оплати за поставку товару.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч.1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частина 1 статті 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що здійснення поставки та прийняття товару на загальну суму 25 204,67грн., підтверджується видатковими накладними, а саме: Видаткова накладна № 990 від 14.01.2025 року на суму 2238,00грн.; Видаткова накладна № 1258 від 16.01.2025 року на суму 2589,50грн.; Видаткова накладна № 1681 від 20.01.2025 року на суму 2677,38рн.; Видаткова накладна № 1958 від 22.01.2025 року на суму 2685,81 грн.; Видаткова накладна № 2974 від 01.02.2025 року на суму 2638,90грн.; Видаткова накладна № 3116 від 03.02.2025 року на суму 2615,16грн.; Видаткова накладна № 3680 від 07.02.2025 року на суму 3571,59грн.; Видаткова накладна № 4202 від 13.02.2025 року на суму 2607,08грн.; Видаткова накладна № 4756 від 18.02.2025 року на суму 3584,25грн. Зазначені видаткові накладні на вказану суму не оплачені, доказів іншого суду не надано. Надані до матеріалів справи платіжні інструкції засвідчують оплату, проведену відповідачем за інший період та іншими накладними, що не є предметом спору.

Відповідно до матеріалів справи, по кожній видатковій накладній долучено товарно-транспортні накладні, які підписані та скріплені печатками обох юридичних осіб.

Судом встановлено, що видаткові накладні, які містяться у матеріалах справи, відповідно до вимог вищевказаного Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" містять такі обов`язкові реквізити як дату її складання; особу, від імені якої складено документ і кому здійснюється поставка за цією накладною; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції. Письмовими доказами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати, як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції. Накладна - документ, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Є декілька видів накладних, наприклад, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна тощо.

Підписанням замовником видаткових накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та складені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", засвідчує факт здійснення господарської операції та договірних відносин. Відсутність певного документа за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 904/887/18).

Відтак, отримання Відповідачем товару за вищевказаними видатковими накладними без жодних заперечень свідчить про вчинення Відповідачем конклюдентних дій на підтвердження факту здійснення сторонами господарської операції поставки та прийняття товару на виконання договірних зобов`язань за Договором поставки, укладеним у спрощений спосіб.

Статтею 530 Цивільного кодексу України, передбачено можливість виникнення обов`язку негайного виконання. Такий обов`язок випливає з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Тому, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата мас бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України (п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань"№ 14 від 17.12.2013).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 25 204,67грн. коштів за поставлений відповідачу товар є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення та підтверджується матеріалами справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 25 204,67 грн. основного боргу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню та підтверджені належними доказами.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3028,00грн, що підтверджується квитанцією про сплату №Т45А-DM2Y-Y8FE від 13.11.2025 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 3028,00грн.

Щодо стягнення витрат на професійну допомогу, які заявлені позивачем суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Стаття 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність надає перелік видів адвокатської діяльності.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Позивач зазначає у поданій позовній заяві, що для підготовки позовної заяви було укладено договір №04/11 пд про надання правничої допомоги від 04 листопада 2025 року, відповідно до якого, виконавець зобов`язується надавати замовнику правничу допомогу, пов`язану із представництвом інтересів замовника у бідь-яких органах та по будь-яких справах та вартість послуг виконавця вказується в актах здачі-приймання виконаних робіт або додаткових угодах до цього договору, що виставляються виконавцем. Додатковою угодою №1 до Договору про надання правової допомоги №04/11 пд від 04.11.2025 року сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги у справі за позовом замовника Товариства з обмеженою відповідальністю Агропобутсервіс, с. Надичі, Львівський р-н, Львівська обл. до відповідача Фізичної особи-підприємця Томашевської Ярини Петрівни, м. Львів про стягнення заборгованості за поставку товарів, становить 5 000,00грн.

На виконання умов договору та додаткової угоди, Позивачу надано послуги адвокатом в розмірі гонорару у сумі 5 000,00 грн., передбачені Договором про надання правової допомоги №04/11 пд від 04.11.2025 року, що підтверджується актом про надані послуги від 04 листопада 2025 року.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 також висловилася про те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 закону).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи принцип розумності та співрозмірності судових витрат, недоведеність відповідачем необхідності зменшення правових витрат, суд прийшов до висновку стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які вважає документально обґрунтованими та правомірно заявленими, що відповідають критеріям реальності та співмірності.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Томашевської Ярини Петрівни ( АДРЕСА_1 , номер запису в ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агропобутсервіс (80371, Львівська обл., Львівський р-н, с. Надичі, вул. Грушевського, будинок 77, ) 25 204,67грн. боргу, 3028,00грн. судового збору та 5 000,00грн. витрат на правову допомогу.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Коссак С.М.