ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. Справа№ 910/3051/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Сибіги О.М.

Коробенка Г.П.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025

у справі № 910/3051/25 (суддя - Грєхова О.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут»

про стягнення 143 356,60 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» про стягнення 143 356,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0101-02024-ПП від 01.01.2024, в частині здійснення розрахунків.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/3051/25 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» заборгованість у розмірі 22 542,53 грн, 3% річних у розмірі 90 137,89 грн, інфляційні втрати у розмірі 30 676,18 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманої у грудні 2024 року та січні 2025 року послугу з передачі електроенергії у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 22 542,53 грн.

Перевіривши розрахунки заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, судом задоволено вказані вимоги у повному обсязі.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/3051/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача.

Крім того, скаржник просить поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 року по справі № 910/3051/25.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/3051/25 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/3051/25.

10.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/3051/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3051/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

30.07.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

30.07.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» надійшли письмові пояснення, у яких відповідач просить суд: провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи; поновити строк на подання Акту коригування від 01.04.2025 №ПРА_К-0009350 до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0008470 від 31 січня 2025; долучити до матеріалів справи Акт коригування від 01.04.2025 №ПРА_К-0009350 до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0008470 від 31 січня 2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи відмовлено.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.09.2025 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.22., 2.3.43. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3051/25.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Сибіга О.М., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 прийнято до провадження справу №910/3051/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі №910/3051/25 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Сибіга О.М., Коробенко Г.П., апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

2.2.1. Відповідач вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення, не дослідивши та не з`ясувавши повно та всебічно всіх обставин справи, суд першої інстанції порушив норми процесуального права (ст.86, ст. 236, ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України).

За доводами скаржника, позивач звернувся із вимогою про сплату заборгованості в період дії форс-мажорних обставин, а враховуючи п. 11.1 Договору, відповідальність до Відповідача не застосовується.

Також відповідач зазначає, що заборгованість ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» перед Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» була сплачена ще станом на 13.05.2025 року, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків.

2.2.2. У поданих письмових поясненнях відповідач зазначає наступне:

- при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано Актів коригування до Актів приймання-передачі Послуги за договором, а тому вказані суми коригувань не враховані позивачем при складанні розрахунку заборгованості та при нарахуванні 3% річних;

- у зв`язку з вказаним, скаржник наводить свій контррозрахунок 3% річних, за яким загальний розмір 3% річних із врахуванням коригувань за період надання послуг становить 37 951,54 грн;

- не відповідає дійсності твердження Позивача, наведене в позовній заяві та оцінка суду першої інстанції про наявність заборгованості за грудень 2024 року в сумі 1 866,7 грн., оскільки така була погашена 26.02.2024, тобто ще до подання позову, що вбачається з розрахунку заборгованості, який доданий до даних пояснень;

- 01.04.2025 складено Акт коригування №ПРА_К-0009350 до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0008470 від 31 січня 2025 згідно з Договором щодо коригування фактичних обсягів та вартості на загальну суму - 20 675,83 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що оскільки позивачем недобросовісно не надано суду першої інстанції відповідні документи щодо вказаного коригування, а запровадження воєнного стану на території України, постійні атаки агресора на м. Київ унеможливили Товариству подання Акту коригування від 01.04.2025 до матеріалів під час розгляду справи судом першої інстанції, скаржник просить суд поновити строк та долучити до матеріалів справи Акт коригування від 01.04.2025.

2.3. узагальнені доводи та заперечення іншого учасника справи

Позивач в обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що оскільки відповідачем було порушено строки виконання грошових зобов`язань за Договором, у позивача були наявні підстави для нарахування, згідно з ст. 625 ЦКУ 3 % річних та інфляційних втрат за весь період наданої послуги, тобто січень 2024 - січень 2025, нараховані у наданому до суду розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат.

Відтак, позивач у поданому відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

2.4. інші процесуальні дії суду апеляційної інстанції

Щодо клопотання відповідача про поновлення строку на подання Акту коригування від 01.04.2025 №ПРА_К-0009350 до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0008470 від 31 січня 2025 колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування подання нового доказу на стадії апеляційного розгляду справи відповідач зазначає, що запровадження воєнного стану на території України, постійні атаки агресора на м. Київ унеможливили Товариству подання Акту коригування від 01.04.2025 до матеріалів під час розгляду справи судом першої інстанції.

За змістом частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 3,4 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною восьмою статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом частин 1-3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З наведеного вбачається, що законодавець встановив чіткий порядок та строки подання доказів та подання заяв чи клопотань.

Разом з тим, виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

Колегія суддів враховує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, при цьому ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 31.03.2025 було доставлено до електронного кабінету системи «Електронний суд» ТОВ «Твій газзбут» 31.03.2025 (а.с. 339).

Єдиною підставою неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції відповідач визначив запровадження воєнного стану на території України та постійні атаки агресора на м. Київ.

Оскаржуване рішення у справі прийнято 02.06.2025, а доказ, який відповідач просить долучити датований 01.04.2025, тобто такий доказ існував станом на момент розгляду справи судом першої інстанції.

При цьому, як неодноразово зазначав Верховний Суд, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку, без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду. Наведена позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 11.10.2025 у справі №520/1810/23.

Виходячи з викладених обставин, колегія суддів визнає наведені відповідачем причини неможливості подання доказу до суду першої інстанції та як наслідок підстави для поновлення строку на подання доказу до суду апеляційної інстанції - неповажними, оскільки скаржником належним чином не обґрунтовано, яким саме чином наведені ним обставини щодо запровадження воєнного стану на території України та постійні атаки агресора на м. Київ - вплинули на своєчасну та належну реалізацію ним своїх процесуальних прав.

У процесі апеляційного провадження апеляційний суд в силу приписів статті 269 ГПК України має визначені межі перегляду справи, а з огляду на те, що відповідачем обґрунтованих причин, з яких подання необхідних на його думку доказів суду не могли бути вчинені раніше з об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне вчинення таких процесуальних дій відповідачем - не наведено, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника про визнання поважними причин неподання нових доказів та відповідно поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів.

Відтак, оскільки апеляційний господарський суд відмовляє у поновленні строку на подання доказів з підстав визнання неповажними причин пропуску такого строку, то такий доказ, а саме - Акт коригування від 01.04.2025 №ПРА_К-0009350 до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0008470 від 31 січня 2025 не приймається судом апеляційної інстанції до розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

01 січня 2024 року між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ОСП, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» (далі - користувач, відповідач) укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0101-02024-ПП (далі - Договір), за умовами якого ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього Договору.

Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору терміни, які використовуються в цьому договорі, вживаються в значеннях, наведених у Законі України «Про ринок електричної енергії», Кодексі системи передачі, Кодексі систем розподілу, Кодексі комерційного обліку, Правилах ринку.

Планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість. Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті (п. 4.1 Договору).

У відповідності до п. 5.1 Договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги. Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.

Відповідно до п. 5.2 Договору вимоги щодо засобів (систем) обліку електроенергії в точках комерційного обліку Користувача, а також інші організаційно-технічні питання, пов`язані зі збором, обробкою, верифікацією, валідацією, агрегацією, зберіганням та передачею даних комерційного обліку, визначені Кодексом комерційного обліку електричної енергії.

Згідно з п. 6.1 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

За умовами п. 6.2 Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів i розрахунків:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

Відповідно до п. 6.3 Договору у разі зміни тарифу на послугу з передач i електричної енергії OCП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням П про зміну тарифу.

За умовами п. 6.4 Договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих OCП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноважені на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники Акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.

Відповідно до п. 6.5 Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

ОСП має право на отримання від користувача своєчасну оплату за послугу (пп.1 п.7.1 Договору).

У відповідності до п. 9.3 Договору користувач зобов`язується, зокрема підписувати зі свого боку акти приймання-передачі послуги, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги та повертати ОСП; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.10.3 Договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється стороною на виконання Договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Згідно з п. 14.1 Договору він набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення.

Пунктом 14.3 Договору узгоджено, що договір припиняє свою дію, якщо одна із сторін перестає бути учасником ринку електричної енергії з дати припинення участі на ринку електричної енергії та/або у разі анулювання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, з дати прийняття відповідного рішення про анулювання ліцензії, та/або припинення державної реєстрації. В іншому випадку цей договір припиняє свою дію з дати набрання законної сили рішенням суду про розірвання цього договору.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на те, що на виконання умов Договору, у період січень 2024 року по січень 2025 року відповідачу надавались послуги з передачі електричної енергії, однак відповідач планові рахунки та акти вчасно та в повному обсязі не оплатив, у зв`язку із чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 1 866,70 грн. за грудень 2024 року та 20 675,83 грн. за січень 2025 року, а також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині здійснення розрахунків за період січень 2024 року по січень 2025 року, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 90 137,89 грн. та інфляційні втрати в розмірі 30 676,18 грн.

Оскаржуваним рішення суду першої інстанції позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з чим погоджується судова колегія апеляційного господарського суду, виходячи з наступного.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

З огляду на положення Закону України «Про ринок електричної енергії» , функції оператора системи передачі виконує Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами наданих послуг сторонами складено та підписано без зауважень та заперечень Акти приймання-передачі послуги за січень 2024 року на суму 4 372 059,98 грн., за лютий 2024 року на суму 4 362 505,76 грн., за березень 2024 року на суму 4 123 576,69 грн., за квітень 2024 року на суму 4 664 203,58 грн., за травень 2024 року на суму 3 311 589,79 грн., за червень 2024 року на суму 3 367 749,29 грн., за липень 2024 року на суму 3 283 425,04 грн., за серпень 2024 року на суму 3 408 434,17 грн., за вересень 2024 року на суму 2 897 714,40 грн., за жовтень 2024 року на суму 2 739 605,80 грн., за листопад 2024 року на суму 2 556 349,09 грн., за грудень 2024 року на суму 2 521 599,22 грн., за січень 2025 року на суму 20 675,83 грн., а також Акти-корегування за січень 2024 року на суму 5 822 498,77 грн., за лютий 2024 року на суму 4 826 901,24 грн., за березень 2024 року на суму 4 498 164,53 грн., за квітень 2024 року на суму 3 534 961,78 грн., за липень 2024 року на суму 3 276 843,71 грн., за жовтень 2024 року на суму 2 739 605,16 грн., за листопад 2024 року на суму 2 554 742,46 грн.

Позивач стверджує, що за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 1 866,70 грн. за грудень 2024 року та 20 675,83 грн. за січень 2025 року.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за отриману послугу з передачі електроенергію в повному обсязі, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відтак, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманої у грудні 2024 року та січні 2025 року послугу з передачі електроенергії у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 22 542,53 грн.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, за період з січня 2024 року по січень 2025 року, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 90 137,89 грн. та інфляційні втрати в розмірі 30 676,18 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень норми статті 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, судом першої інстанції правильно встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 90 137,89 грн. та інфляційні втрати в розмірі 30 676,18 грн.

3.3. оцінка аргументів учасників справи

Доводи відповідача про те, що позивач звернувся із вимогою про сплату заборгованості в період дії форс-мажорних обставин, а враховуючи п. 11.1 Договору, відповідальність до відповідача не застосовується колегією суддів сприймаються критично та відхиляються, оскільки по - перше, позов заявлено у зв`язку з неповною та несвоєчасною оплатою заборгованості за договором, тобто інша частина погашеної заборгованості відповідачем не була заперечена, а по - друге, виходячи зі змісту п. 11.1 договору, відповідач позбавлений права посилатись на форс-мажорні обставини як на підставу неможливості виконання своїх зобов`язань з огляду на відсутність доказів повідомлення позивача про такі обставини в порядку, визначеному умовами договору, зокрема п. 11.1-11.2. договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024.

Аргументи скаржника про те, що заборгованість ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» перед Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» була сплачена ще станом на 13.05.2025 року, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків колегія суддів відхиляє з огляду на те, що такий документ не оцінювався судом першої інстанції під час розгляду справи. При цьому, судова колегія зауважує, що такий документ не містить підписів сторін - ні фізичних, ні електронних, а відтак з огляду на сукупність двох вказаних обставин судова колегія не має правових підстав для оцінки такого документа під час прийняття даної постанови.

Відтак, за результатами апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, на що посилався відповідач, а тому такі доводи скаржника визнаються необґрунтованими.

З урахуванням вказаного, контррозрахунок апелянта колегія суддів відхиляє та зазначає, що оскільки відповідачем було порушено строки виконання грошових зобов`язань за Договором, у позивача були наявні підстави для нарахування згідно зі ст. 625 ЦКУ 3 % річних та інфляційних втрат за весь період наданої Послуги, тобто січень 2024 - січень 2025.

Таким чином, апеляційна скарга не містить обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи, наведені скаржником, не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, визначені Законом України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з передачі.

Пунктом 55 частини 1 статті 1 Закону передбачено, що оператором системи передачі є юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії.

Згідно ч. 4 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі надає послуги, зокрема, з передачі електричної енергії учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

5. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/3051/25 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/3051/25 задоволенню не підлягає.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/3051/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/3051/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.М. Сибіга

Г.П. Коробенко