УХВАЛА

м. Київ

11.02.2026Справа № 5011-44/18931-2012

За заявою Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби

до Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

В провадженні Господарського суду м. Києва перебувала справа № 5011-44/18931-2012 за заявою Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" ().

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 задоволено заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Юринця А.В., затверджено мирову угоду від 10 січня 2017 року, укладену між кредиторами Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" в особі голови комітету кредиторів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболоньдевелопстандарт" та боржником та припинено провадження у справі № 5011-44/18931-2012.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.11.2023 відмовлено в задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про розірвання мирової угоди.

02.02.2026 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу наказу.

Вказана заява обґрунтована наступним.

Відповідно до пункту 3.4.21. мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 банкрут зобов`язується сплатити ОСОБА_1 90 288,00 грн.

Згідно пункту 3.5.4. мирової угоди розрахунок Банкрута з Кредиторами за зобов`язаннями, передбаченими п.п. 3.4.4. - 3.4.21. п. 3.4. Мирової угоди, розстрочується на 5 років, при цьому з 01.01.2025 Банкрут сплачує щорічно не пізніше тридцять першого грудня кожного року кожному Кредитору одну п`яту частину грошової суми, передбаченої п.п. 3.4.4, - 3.4.21. п. 3.4. Мирової угоди.

З метою отримання грошових коштів відповідно до умов вищезазначеної мирової угоди, заявником було надіслано на адресу боржника заяву про сплату грошових коштів від 28.02.2025 із зазначенням в ній банківських реквізитів за якими необхідно перерахувати кошти, підтвердженням чому є опис поштового вкладення 510. Дана заява боржником не була отримана, про що міститься інформація в роздруківці з трекінгу відправлень Укрпошти від 28.05.2025.

Повторна заява заявника про сплату грошових коштів від 28.05.2025 була надіслана на адресу директора боржника, що підтверджується описом поштового вкладення 639. Дана заява Боржником не була отримана, про що міститься інформація в роздруківці з трекінгу відправлень Укрпошти від 19.06.2025.

Таким чином, станом на 31.12.2025 боржником не було сплачено на користь заявника грошової суми в розмірі 18 057, 60 грн, яка становить одну п`яту частину від 90 288,00 грн. (загальна сума заборгованості).

З метою примусового виконання умов мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 06.02.2017, заявником було подано до приватного виконавця Бердар М.М. заяву про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2026.

За результатом її розгляду приватним виконавцем було видано заявнику повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконанню від 26.01.2026 № 396 на тій підставі, що виконавчий документ не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; строк пред`явлення рішення до виконання, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню.

Тобто, дана мирова угода, укладена у справі про банкрутство не має ознак виконавчого документа відповідно до ст. 193 ГПК України.

З огляду на викладені обставини ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою в якій просить суд видати наказ на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 для забезпечення виконання умов затвердженої судом мирової угоди у справі № 5011-44/18931-2012 та стягнення з Боржника загальної суми грошових коштів в розмірі 90 288,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про затвердження мирової угоди від 06.02.2017 була постановлена згідно з приписами, чинного на той момент Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013).

Оскільки в силу норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мирова угода у справі про банкрутство є самостійною судовою процедурою щодо боржника у справі про його банкрутство, то умови, порядок укладання та виконання такої мирової угоди, а також наслідки її невиконання були врегульовані нормами вказаного Закону, які є спеціальними.

Наслідки невиконання боржником мирової угоди визначені ст. 82 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зокрема, частиною 2 ст. 82 Закону встановлено, що за заявою будь-кого із конкурсних кредиторів мирова угода може бути визнана господарським судом недійсною в межах провадження у справі про банкрутство з підстав, передбачених цивільним законодавством. Частиною 3 ст. 82 Закону визначено, що визнання мирової угоди недійсною чи розірвання мирової угоди є підставою для поновлення провадження у справі про банкрутство, про що господарським судом виноситься ухвала. Частиною 6 ст. 82 Закону встановлено, що мирова угода може бути розірвана в разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів в межах провадження справи про банкрутство. Згідно з ч. 9 ст. 82 Закону, у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою.

Отже, спеціальними нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які регламентують взаємини кредиторів та боржника у справі про банкрутство останнього, було передбачено право кредитора захистити свої права, у випадку невиконання боржником мирової угоди, шляхом визнання її недійсною, розірвання мирової угоди та шляхом пред`явлення кредитором своїх вимог до боржника.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.01.2021 по справі № 916/661/20 виснувала, що на відміну від ухвали суду про затвердження мирової угоди у позовному провадженні, ухвала про затвердження мирової угоди у процедурі банкрутства не є виконавчим документом та не підлягає примусовому виконанню виконавчою службою. Невиконання боржником своїх договірних зобов`язань у строки, зазначені у мировій угоді, затвердженій у процедурі банкрутства, може мати наслідком звернення кредитора до суду з вимогами до боржника про стягнення заборгованості в розмірі, передбаченому мировою угодою, в позовному або наказному провадженні, встановленому процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу наказу.

Керуючись ст. 234, 235, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу наказу на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 у справі № 5011-44/18931-2012 відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк