номер провадження справи 33/38/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.02.2026 Справа № 908/788/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В. при секретарі судового засідання Драковцевій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/788/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676)

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства Андріївське територіальне медичне об`єднання Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області (71140, Запорізька область, Бердянський район, селище міського типу Андріївка(з), вул.Праці, буд. 43, ідентифікаційний код 44497955)

про стягнення 10982,96 грн.

за участю представників:

від позивача Верхацький І.В., довіреність №147 від 30.12.2025 (в режимі відеоконференції);

від відповідача не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг з позовом про стягнення з Комунального некомерційного підприємства Андріївське територіальне медичне об`єднання Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області заборгованості за договором постачання природного газу № 07-1205/21-БО-Т від 26.11.2021 за період з грудня 2021 року по березень 2022 року в розмірі 6960,14 грн., а також нарахованих за прострочення оплати пені в сумі 1657,08 грн., 3% річних у сумі 513,82 грн. та інфляційних втрат у сумі 1851,92 грн., разом 10982,96 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 173, 174, 175, 193, 232 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України Про ринок природного газу, Кодексу газотранспортної системи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.03.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

08.04.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків з доказами на виконання вимог суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/38/25. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача 09.04.2025 о 16:19 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідач не надав відзиву на позов.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.06.2025 зупинено провадження у справі №908/788/25 до закінчення перегляду справи №908/1162/23 у касаційному порядку.

Судом встановлено, що 03.10.2025 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийнято постанову у справі №908/1162/23, якою залишено без задоволення скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК", а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №908/1162/23 - без змін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.11.2025 поновлено провадження у справі №908/788/25, ухвалено розгляд справи №908/788/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 01.12.2025 о 11 год. 30 хв. Запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали надати письмові пояснення: щодо заявлених позовних вимог з урахуванням висновків, викладених у постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду; щодо розбіжностей у ЕІС-кодах, наведених у відповіді ТОВ Оператор газотранспортної системи України №ТОВВИХ-24-18543 від 02.12.2024 та відомостях про попередні/остаточні відбори природного газу наведено відомості обсяги споживання (ЕІС-код 56ХS00018DTQJ00E) та в договорі постачання природного газу №07-1205/21-БО-Т від 26.11.2021 (ЕІС-код 56ХS000018DTQJ00E), надати відповідні докази на підтвердження викладених у поясненнях обставин.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача 07.11.2025 о 15:27 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

18.11.2025 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні на 01.12.2025 о 11 год. 30 хв. та в наступних судових засіданнях у справі №908/788/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 19.11.2025 задоволено заяву позивача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 01.12.2025 о 11 год. 30 хв. у справі №908/788/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

19.11.2025 від позивача надійшли письмові пояснення із клопотання про зупинення провадження у справі №908/788/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23.

В судовому засіданні 01.12.2025 був присутній представник позивача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник позивача повідомив про подання клопотання про зупинення провадження у справі №908/788/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23.

Суд зазначив, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.11.2025 передано справу на розгляд Великої Палату Верховного Суду, до суду не надано ухвалу Великої Палати Верховного Суду про прийняття справи до розгляду.

Ухвалою суду від 01.12.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 05.02.2026, відкладено підготовче засідання на 13.01.2026 о 10 год. 30 хв., ухвалено здійснювати проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua, запропоновано позивачу надати суду копію ухвали Великої Палати Верховного Суду про прийняття справи №280/5808/23 до розгляду.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача 04.12.2025 о 15:40 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

В судовому засіданні 13.01.2026 був присутній представник позивача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Суд повідомив про надходження від позивача клопотання про зупинення провадження у справі №908/788/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23.

Представник позивача зазначив про те, що у позивача відсутні відомості про постановлення ухвали Великої Палати Верховного Суду про прийняття до розгляду справи №280/5808/23 та не заперечив проти відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 13.01.2026 відкладено підготовче засідання на 03.02.2026 о 10 год. 50 хв.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача 19.01.2026 о 17 год. 34 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

В судовому засіданні 03.02.2026 був присутній представник позивача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник позивача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі №908/788/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі №908/788/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23, суд дійшов висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

В обґрунтування клопотання позивач посилався на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.11.2025 передано справу №280/5808/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновків щодо застосування статей 13 та 13-1 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", викладених у постановах Касаційного господарського суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, від 23.10.2025 у справі №916/1650/23 та від 03.10.2025 у справі №908/1162/23.

Предметом розгляду справи №908/788/25 є стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № 07-1205/21-БО-Т від 26.11.2021 за період з грудня 2021 року по березень 2022 року в розмірі 6960,14 грн., а також нарахованих за прострочення оплати пені в сумі 1657,08 грн., 3% річних у сумі 513,82 грн. та інфляційних втрат у сумі 1851,92 грн., разом 10982,96 грн.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.11.2025 передано справу №280/5808/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду щодо застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України.

Підстави направлення справи на розгляд Великої Палати зокрема наступні:

При цьому Кабінет Міністрів України не ухвалював рішень про поширення дії положень статей 13 і 13-1 Закону на тимчасово окуповані території, визначені пунктом 3 частини першої статті 3 Закону, тому, на переконання колегії суддів, немає й підстав поширення означених норм на територію України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими.

У вищенаведених постановах вказане (маються на увазі постанови КГС в тому числі по справі № 908/1162/23, див. за змістом ухвали) не враховано, а саме, що для застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", необхідним є не лише факт визнання відповідних територій тимчасово окупованими, а й наявність окремого рішення Кабінету Міністрів України про введення відповідних обмежень господарської діяльності на цих територіях.

При цьому рішення про визнання територій тимчасово окупованими, яке на момент виникнення спірних правовідносин відповідно до визначеного Кабінетом Міністрів України порядку приймалось Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, не може замінювати собою рішення Кабінету Міністрів України про введення обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Так само загальновідомий факт окупації певних територій сам по собі не може вважатися достатньою правовою підставою для застосування встановлених законом економічних обмежень. Ця обставина також не була врахована у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2025 року у справі № 908/1162/23, у якій суд дійшов висновку про можливість застосування відповідних заборон без наявності спеціального рішення Кабінету Міністрів України щодо введення таких обмежень.

Слід зазначити, що згідно з частиною першою статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4). Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя.

Відповідно до частини третьої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин, які були предметом розгляду у означених вище справах, оскільки вирішувалося питання можливості застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, що виникли на територіях, які були фактично окуповані, але щодо яких Кабінетом Міністрів України не приймалося окреме рішення про застосування обмежень. Спільним для цих справ є також правова природа спору, що пов`язана з визначенням умов, за яких факт окупації може бути підставою для застосування економічних обмежень, установлених зазначеними статтями Закону, а відтак - і з необхідністю наявності офіційного рішення Кабінету Міністрів України як передумови для поширення дії обмежень на відповідну територію.

Зазначеними постановами фактично ототожнено сам факт окупації території з підставою для автоматичного застосування обмежень, визначених статтями 13 та 13-

1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Водночас законодавство (як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час постановлення ухвали) в умовах воєнного стану передбачає обов`язкову наявність рішення Кабінету Міністрів України про поширення означених норм на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи позивача достатніми для задоволення відповідного клопотання та передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновків щодо застосування вищевказаних норм права, викладених у раніше ухвалених постановах Касаційного господарського суду від 7 березня 2024 року у справі № 910/9680/23, від 23 жовтня 2023 року у справі № 908/1162/23 та від 3 жовтня 2025 року у справі № 908/1162/23.

Таким чином, висновки касаційної інстанції за результатами перегляду справи №280/5808/23 можуть мати суттєве значення для розгляду цієї справи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Виходячи з вищезазначеного, суд ухвалив задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, зупинити провадження у справі №908/788/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23.

Керуючись ст. ст. 228, 229, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №908/788/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня проголошення ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 06.02.2026.

Суддя М.В. Мірошниченко