ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29 січня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1051/25
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Шніт А.В.
секретар судового засідання Толстокарова І.С.
за участю представників сторін:
від позивача: Агафонова М.В., дов. №26 від 01.12.2025;
від відповідача: Ляхов О.В., ордер АМ №1151090 від 01.09.2025;
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення від 19.01.2026 у справі
за позовом Житомирського обласного центру зайнятості
до Фізичної особи - підприємця Булдакової Мирослави Петрівни
про стягнення 250 000,00грн
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.01.2026 в задоволенні позову відмовлено.

19.01.2026 за вх.№01-44/226/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява відповідача про ухвалення додаткового рішення від 19.01.2026, в якій останній просить долучити до матеріалів справи докази понесення витрат на правничу допомогу та стягнути з Житомирського обласного центру зайнятості на користь Фізичної особи-підприємця Булдакової Мирослави Петрівни 28 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу. До заяви додано копії договору про надання правничої допомоги №24/25 від 28.08.2025 з додатком №1 від 28.08.2025, акта виконаних робіт від 19.01.2026 (а.с.14-17 т.2).

Ухвалою від 22.01.2026 суд прийняв вказану заяву до розгляду та призначив судове засідання на 29.01.2026 о 09:20.

29.01.2026 за вх.№1171 до суду через систему "Електронний суд" надійшли заперечення позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с.25-26 т.2).

В судовому засіданні 29.01.2026 представник відповідача підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечила проти задоволення вказаної заяви.

В судовому засіданні 29.01.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) додаткового рішення.

При розгляді заяви суд враховує, що за змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 16 ГПК України закріплює право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.1, 2 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У ст.126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Згідно з положеннями ч.5, 6 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із тим, відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Зазначеними нормами права передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Водночас обов`язок доведення неспівмірності витрат покладено на сторону, яка заявляє відповідне клопотання про зменшення їх розміру.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею, і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу до заяви долучено укладені між Ляховим Олександром Валерійовичем (по змісту договору - Адвокат) та Фізичною особою - підприємцем Булдаковою Мирославою Петрівною (по змісту договору - Клієнт): договір про надання правничої допомоги №24/25 від 28.08.2025 (надалі - Договір) (а.с.14-15 т.2); додаток №1 до вказаного договору, в якому визначено комплекс робіт та гонорар за їх виконання (а.с.16 т.2). Також долучено акт виконаних робіт №1-1-24/25 від 19.01.2026 (а.с.17 т.2).

Предметом Договору серед іншого є: забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому статусі; представництво інтересів Клієнта в судах всіх рівнів/інстанцій та юрисдикцій при розгляді в т.ч. господарських справ, з усіма правами, наданими законом в т.ч. позивачу, відповідачу, третій особі ( п. 1.1.1., 1.1.4. Договору).

Підпунктами 1.2.1. - 1.2.9. пункту 1.2. Договору передбачені форми надання правничої допомоги (в т.ч. усне або письмове консультування; складання проектів необхідних процесуальних документів, листів, заяв, скарг, звернень, претензій, позовних заяв, клопотань, апеляційних чи касаційних скарг; надання правничої допомоги в.ч. у цивільних провадженнях).

Адвокат серед іншого зобов`язаний надавати правничі послуги з питань, згідно предмета Договору; представляти і захищати права та інтереси Клієнта (п.п. 2.1.6., 2.1.7. п.2.1. Договору).

Відповідно до п.п. 2.3.9. п. 2.3. Договору Клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг за Договором.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що гонорар це - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором.

Факт наданих послуг підтверджується актом виконаних робіт (п.3.5. Договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2027 (п. 4.1. Договору).

Додатком №1 до вказаного договору визначено комплекс робіт та гонорар за їх виконання (а.с.16 т.1).

19.01.2026 між Адвокатом та Клієнтом складено акт виконаних робіт №1-1-24/25 (а.с.17 т.2) (надалі - Акт) на підтвердження того, що Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги по наданню правничої допомоги по справі №906/1051/25 за позовом Житомирського обласного центру зайнятості до ФОП Булдакової Мирослави Петрівни про стягнення 250 000,00грн, а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи;

- складання відзиву;

- складання заперечень;

- складання клопотання про долучення доказів;

- участь в трьох судових засіданнях.

Відповідно до п.3. Акту, вартість послуг Адвоката за цим Актом складає 28000,00грн.

Договір, додаток до нього та акт виконаних робіт підписані Адвокатом та Клієнтом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження своїх повноважень представник позивача - адвокат Ляхов Олександр Валерійович до позовної заяви та заяви про ухвалення додаткового рішення додав ордер серії АМ №1151090 від 01.09.2025 про надання правничої допомоги Фізичній особі - підприємцю Булдаковій Мирославі Петрівні на підставі договору про надання правничої допомоги №24/25 від 28.08.2025 у судах всіх інстанцій та юрисдикцій (а.с.49 т.1, а.с.18 т.2).

Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву, який поданий в інтересах відповідача його представником, зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 14.01.2026 представник відповідача повідомив про намір подати заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 221 ГПК України.

Рішення у цій справі ухвалено судом 14.01.2026.

Заяву про ухвалення додаткового рішення та відповідні документи подано до суду через систему "Електронний суд" 19.01.2026, тобто заява подана в межах строку, передбаченого ч.8 ст.129 ГПК України.

В письмових запереченнях позивач вказує, що розмір витрати на професійну правничу допомогу в сумі 28 000,00грн не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, а їх стягнення з позивача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат

Як вже зазначалося вище, у розумінні положень статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку, що наведені заперечення не спростовують належність та обґрунтованість поданих відповідчем доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також не надано доказів неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.5 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Беручи до уваги критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, визначені у практиці Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000,00грн є надмірними.

Суд враховує, що у справі №906/1051/25 предметом позову є стягнення 250 000,00грн коштів мікрогранту, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву та додані до нього документи, заперечення на відповідь на відзив та клопотання про долучення доказів.

Тому, господарський суд прийшов до висновку, що за підготовку відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив, клопотання про долучення доказів, участь у судових засіданнях, співмірною до суми позову та такою, що підлягає стягненню з позивача є сума 10 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи характер та рівень складності даної справи, принцип пропорційності, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн.

Понесені відповідачем витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 18000,00грн суд покладає на відповідача, який взяв на себе відповідні зобов`язання за договором про надання правничої допомоги №24/25 від 28.08.2025.

Керуючись ст. 76-77, 129, 221, 233, 236, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення від 19.01.2026 задовольнити частково.

2. Стягнути з Житомирського обласного центру зайнятості (10001, м.Житомир, вул.Київська, буд.83, ідентифікаційний код 03491398)

на користь Фізичної особи-підприємця Булдакової Мирослави Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ):

- 10 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 03.02.26

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1- позивачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

2- відповідачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

3- представнику відповідача - адвокату Ляхову О.В. в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"