ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09.02.2026 р. Справа № 914/353/26

Суддя Господарського суду Львівської області Бургарт Т.І., розглянувши позовну заяву

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Плінфа» (61052, Харківська обл., місто Харків, вулиця Конторська, будинок 75/77, ЛІТ.1К-1-2; код ЄРПОУ 36036314);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Солонсько» (82166, Львівська обл., Дрогобицький р-н, село Солонське, вулиця Механізаторів, будинок 42; );

про: стягнення заборгованості у розмірі 2 967 589,76 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Плінфа» (далі також позивач, ТзОВ «Плінфа») звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солонсько» (далі також відповідач, ТзОВ «Солонсько») про стягнення заборгованості у розмірі 2 967 589,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 липня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки, відповідно до якого позивач зобов`язався поставити відповідачу обладнання на умовах, визначених договором, а відповідач - прийняти поставлений товар та оплатити його у строки і в порядку, передбачені договором.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач зобов`язання з оплати поставленого товару належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 1 802 000,00 грн, про стягнення якої подано даний позов.

Крім того, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано 1 119 565,00 грн пені; 25 672,02 грн інфляційних втрат та 20 352,74 грн 3 % річних.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суддя дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

Разом з тим у поданій позовній заяві відповідачем зазначено юридичну особу з ідентифікаційним кодом 20184802. Однак під час перевірки цих відомостей при відкритті провадження у справі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним кодом ЄДРПОУ відповідну юридичну особу не виявлено.

Отже, суддя зазначає, що позивачу необхідно уточнити код ЄДРПОУ відповідача та подати до суду належним чином достовірні відомості про його реквізити.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суддею встановлено, що у тексті позовної заяви позивач посилається на здійснення відповідачем часткової оплати за договором, зокрема на платіжні інструкції.

Однак із наданих платіжних інструкцій вбачається, що у призначенні платежу зазначено: «оплата за обладнання згідно рахунку № 28-3 від 15 жовтня 2025 року» або «передоплата за обладнання згідно рахунку № 28-1 від 01 серпня 2025 року». Водночас самі рахунки № 28-3 та № 28-1 до матеріалів справи не долучені, а позивач не навів інших належних доказів, які б підтверджували віднесення зазначених платежів саме до спірного договору.

За відсутності цих документів суддя позбавлений можливості перевірити, чи стосуються подані платіжні інструкції виконання зобов`язань відповідача за договором, з якого заявлено позовні вимоги.

Отже, суддя пропонує позивачу надати до суду рахунки №?28 3 від 15 жовтня 2025 року та №?28 1 від 01 серпня 2025 року.

Також суддя зазначає, що позивач у тексті позовної заяви посилається, в тому числі, на платіжну інструкцію №?1370 від 28 листопада 2025 року на суму 80 000,00?грн як на підтвердження часткового виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Водночас до матеріалів позову додано іншу платіжну інструкцію - №?1380 від 28 листопада 2025 року, тоді як інструкція№?1370, на яку безпосередньо посилається позивач у позовній заяві, до матеріалів справи не долучена.

За таких обставин позивачу необхідно усунути вказані недоліки шляхом подання до суду платіжної інструкції № 1370 від 28 листопада 2025 року або надання письмових пояснень щодо розбіжностей між зазначеними платіжними документами.

Крім того, у позовній заяві позивач посилається на направлення відповідачу претензії від 18 листопада 2025 року на його електронну адресу. Водночас, хоча копія самої претензії додана до матеріалів справи, докази її направлення відповідачу (зокрема підтвердження відправлення електронного листа, технічні квитанції або інші належні докази) до позовної заяви не долучені.

У зв`язку з цим позивачу необхідно надати суду належні докази скерування претензії від 18 листопада 2025 року на електронну адресу відповідача.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги частин 2 статті 164 та 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України щодо належного зазначення реквізитів сторін та надання всіх наявних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1, 2 статті 174 та статтями 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву залишити без руху.

2.Надати позивачу строк не більше 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом:

- надання до суду належним чином уточнених відомостей про реквізити (код ЄДРПОУ) відповідача;

- надання суду рахунків №?28 3 від 15 жовтня 2025 року та №?28 1 від 01 серпня 2025 року;

- надання суду платіжної інструкції № 1370 від 28 листопада 2025 року або надання письмових пояснень щодо розбіжностей між зазначеними платіжними документами;

- надання суду належних доказів скерування претензії від 18 листопада 2025 року на електронну адресу відповідача.

4.У випадку, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Бургарт Т.І.