ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2026 р. Справа №914/799/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

без виклику учасників процесу

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Дрогобицький тарний комбінат ТОВ фірми Металімпекс від 14.11.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3348/25 від 17.11.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 (суддя Щигельська О.І., повний текст рішення складено та підписано 27.10.2025)

у справі № 914/799/25

за позовом Комунального підприємства Дрогобичводоканал Дрогобицької міської ради Львівської області

до відповідача Дочірнього підприємства Дрогобицький тарний комбінат ТОВ фірми Металімпекс

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 112 584,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Комунального підприємства Дрогобичводоканал Дрогобицької міської ради Львівської області (далі КП Дрогобичводоканал, позивач) до Дочірнього підприємства Дрогобицький тарний комбінат ТОВ фірми Металімпекс (далі ДП Дрогобицький тарний комбінат, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 112 584,91 грн, з яких: 83 001,62 грн - основний борг; 2 267,41 грн - пеня; 5 533,66 грн - 3% річних; 21 782,25 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 25.07.2014 щодо оплати наданих позивачем послуг у період з серпня 2021 року по березень 2024 року.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 у справі №914/799/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з ДП Дрогобицький тарний комбінат на користь КП Дрогобичводоканал 83 001,62 грн заборгованості, 2 267,41 грн пені, 21 782,25 грн інфляційних втрат, 5 533,66 грн 3% річних, 2 422,40 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати наданих позивачем у спірний період послуг в сумі 83 001,62 грн, що є підставою для стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості, а також нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

ДП Дрогобицький тарний комбінат подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 у справі №914/799/25 в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості, що перевищує фактичний розмір, розрахований пропорційно площі водонепроникних поверхонь, які залишилися з 08.08.2017 у володінні відповідача 1686,80 м2 (0,16868 га) та прийняти нове рішення про відмову у позові в цій частині.

Вимоги апелянта обгрунтовані неповним встановленням судом першої інстанції обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що при укладенні сторонами договору у 2014 році для розрахунку об`єму дощових та талих вод, що стікають в систему міської каналізації, використовувалась загальна площа території об`єкта відповідача по вул. Хмельницького, 39 у м. Дрогобич - 0,4045 га. Однак після відчуження 08.08.2017 частини будівель загальною площею 2358,2 м2, у користуванні відповідача залишились лише нежитлові приміщення загальною площею 1686,80 м2.

Відтак, на переконання апелянта, позивачем неправомірно нараховано вартість послуг централізованого водовідведення з врахуванням визначеної в договорі площі, а суд першої інстанції не надав оцінки вказаним обставинам та стягнув з відповідача вартість послуг, які йому фактично не надавались, що суперечить положенням ст. ст. 901,903 ЦК України..

КП «Дрогобичводоканал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 у справі №914/799/25 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, позивач зазначає, що відповідач в порушення п. 7.2.11. договору не повідомив КП «Дрогобичводоканал» в семиденний строк про передачу об`єкта на баланс новому власнику, після відчуження приміщень не звертався з заявами про внесення змін до договору чи його розірвання (про відчуження нежитлових приміщень позивач дізнався лише в квітні 2025 року в рамках судової справи), а тому договір є чинним та обов`язковим до виконання сторонами.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 справу №914/799/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Дрогобицький тарний комбінат» на рішення Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 у справі № 914/799/25, вирішено розглядати таку без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом.

25.07.2014 між КП «Дрогобичводоканал» ( далі виконавець) та ДП Дрогобицький тарний комбінат ( далі споживач) укладено договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення ( далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги з водопостачання та водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строки і на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору обсяг (норма споживання) наданих послуг з централізованого водовідведення є сумою обсягу поставленої відповідачу позивачем холодної води та обсягу дощових та снігових вод: 1) обсяг (норма споживання) поставленої відповідачу позивачем холодної води - 360 м3 на рік, 30 м3 на місяць; 2) обсяг (норма споживання) дощових та талих вод - 2122 м3 на рік, 177 м3 на місяць. Тарифи на послуги з центрального водопостачання та водовідведення є державними регульованими тарифами, які затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, а відтак є змінними впродовж року. Про зміну тарифів, строк їх введення позивач повідомляє відповідача через місцеві засоби масової інформації з посиланням на рішення відповідних органів.

Відповідно до п.п. 4.2, 4.4 Договору розрахунковим періодом є період з 25 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця. Споживач бере на себе зобов`язання проводити оплату за спожиту воду та скинуті стоки протягом 3-х календарних днів з дня отримання рахунку, але не пізніше 30 числа поточного місяця.

Відповідно до п.4.6. Договору за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня за кожен день прострочення оплати у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла за період за який стягується пеня .

У п. 4.8. Договору сторони погодили, що об`єм дощових та снігових вод з території підприємства, що потрапляють до централізованої комунальної системи водовідведення через каналізаційні колодязі споживач оплачує згідно Додатку №3 до Договору.

В Додатку №3 до Договору наведено розрахунок об`єму дощових та талих вод, що стікають в систему міської каналізації з врахуванням загальної площі території об`єкта споживача ( у м. Дрогобич по вул. Б. Хмельницького, 39) 0,4045 га та визначено такий в розмірі 1122 м3/ рік ( що відповідає п. 3.1. Договору).

Відповідно до п.7.2. Договору споживач зобов`язаний, зокрема: виконувати умови Договору; у разі передачі об`єкта на баланс новому власнику, повинен в семиденний термін після передачі повідомити про це виконавця; новий власник також в семиденний термін після прийняття об`єкта на свій баланс повинен письмово звернутися до виконавця із заявою про оформлення його як споживача.

Договір укладено на один рік. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідності перегляду (п.п. 12.1, 12.2. Договору).

Відповідно до п.12.4. Договору такий може бути розірваний в односторонньому порядку без згоди будь-якої із сторін, зокрема, у випадку переходу права власності (користування) на приміщення споживача до іншої особи.

Докази розірвання або зміну умов Договору в матеріалах справи відсутні.

Наказом КП «Дрогобичводоканал» № 63/з від 31 грудня 2021 року «Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування» з 01 січня 2022 року затверджена плата за абонентське обслуговування в розмірі 39,50 грн на місяць з ПДВ.

Наказом КП «Дрогобичводоканал» № 70/з від 22 грудня 2023 року «Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування» з 01 січня 2024 року затверджена плата за абонентське обслуговування в розмірі 63,70 грн на місяць з ПДВ.

Відповідно до акта обстеження водопровідної та каналізаційної мережі №1033 03.08.2021 позивачем проведено обстеження водопровідної та каналізаційної мережі відповідача, знято покази засобу обліку з показником 01354 м3 та припиненно подачу води до об`єкта за адресою: вул. Б. Хмельницького, 39, м. Дрогобич.

Відповідно до наявних в матеріалах справи рахунків-фактур, на виконання умов Договору КП «Дрогобичводоканал» надало ДП «Дрогобицький тарний комбінат» в період з серпня 2021 року по березень 2024 року послуги в сумі 83 501,62 грн, з яких: 1 589,57 грн - за централізоване водопостачання та 738,48грн - за централізоване водовідведення ( лише у серпні 2021 року); 80 034,39 за централізоване відведення дощових стоків ( з розрахунку 177 м.куб. щомісяця); 639,18 грн - плата за абонентське обслуговування.

Відповідно до наявної в матеріалах справи банківської виписки, 10.09.2021 відповідачем оплачено кошти в сумі 500,00 грн.

Вказані обставини слугували підставою для звернення КП «Дрогобичводоканал» до суду з позовом у цій справі про стягнення з ДП «Дрогобицький тарний комбінат» 83 001,62 грн основного боргу, 2267,41 грн пені, 5533,66 грн 3% річних, 21 782,25 грн інфляційних втрат.

Відповідно до наданої відповідачем Інформаційної довідки №421160645 від 04.04.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вуд. Хмельницького,39 (трансформаторна, загальною площею 8,7 м2; прохідна, загальною площею 12,2 м2; склад загальною площею 70 м2; кузня, загальною площею 20,9 м2; лісопильний цех, загальною площею 742 м2; лісопильний цех, загальною площею 288,4 м2; трансформаторна, загальною площею 37 м2; трансформаторна, загальною площею 64,4 м2; адміністративний корпус, загальною площею 579 м2; склад, загальною площею 503,7 м2; прохідна, загальною площею 31,9 м2) 08.08.2017 на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором були відчужені ОСОБА_1 .

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором ( ч.1 ст. 903 ЦК України) .

За змістом статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на наведені законодавчі положення та умови Договору у відповідача виник обов`язок щомісячно (не пізніше 30 числа поточного місяця) оплачувати позивачу вартість наданих ним послуг.

Матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не заперечується та не спростовується порушення ним договірного зобов`язання щодо оплати позивачу наданих ним послуг у спірний період (серпень 2021 року березень 2024 року).

Разом з тим, відповідач вважає, що позивачем безпідставно здійснено розрахунок вартості послуги централізованого відведення дощових стоків відповідно до умов Договору з врахуванням площі об`єкта відповідача 4045 м2, оскільки з 08.08.2017 у володінні відповідача залишилось лише 1686,80 м2 нежитлових приміщень .

Щодо вказаних доводів апелянта суд зазначає наступне.

Пунктом 7.2.11. Договору передбачений обов`язок споживача у разі передачі об`єкта на баланс новому власнику в семиденний термін повідомити про це виконавця.

За змістомп. 12.4. Договору перехід права власності на приміщення споживача до іншої особи є підставою для розірвання Договору в односторонньому порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни ( ч.3 ст. 653 ЦК України).

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту ( ст. 654 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку щодо повідомлення позивача про відчуження нежитлових приміщень у строки визначені у Договорі.

Як зазначає позивач, про факт відчуження майна відповідачем він дізнався лише у 2025 році. Докази, які б спростовували вказану обставину в матеріалах справи відсутні.

При цьому, з наявних в матеріалах справи листів від 02.04.2019 №1 та №3 від 03.07.2019 вбачається, що відповідач звертався до позивача з проханням переглянути розрахунок об`єму дощових та талих вод у зв`язку про ліквідацією старої будівлі. Однак, про припинення права власності на будівлі (нежитлові приміщення) загальною площею 2358,2 м2 у зв`язку з їх відчуженням ОСОБА_1 у вказаних листах не зазначено.

Докази розірвання Договору за згодою сторін або в односторонньому порядку, а також внесення змін до нього в матеріалах справи також відсутні.

Відтак, Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а покликання апелянта на відсутність обов`язку оплати наданих позивачем послуг у визначеному Договором розмірі колегією суддів відхиляється як безпідставне та необгрунтоване.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 83 001,62 грн основного боргу за Договором

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.4.6. Договору за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня за кожен день прострочення оплати у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла за період за який стягується пеня .

Окрім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність здійснених позивачем нарахувань, суд апеляційної інстанції погоджується також з висновком суду першої інстанції про підставність та обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 2267,41 грн пені, 5533,66 грн 3% річних, 21 782,25 грн інфляційних втрат.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів як безпідставні з огляду на викладене вище.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Дрогобицький тарний комбінат ТОВ фірми Металімпекс від 14.11.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3348/25 від 17.11.2025) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 у справі №914/799/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.