ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1241/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Мощанського ліцею Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП"

про: стягнення 18 550,00 грн

секретар судового засідання: С.Коваль

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Мощанський ліцей Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП" про стягнення 18 550,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані тим, що Мащанський ліцей Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області, як замовник, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", як постачальник, 10 грудня 2024 уклали договір про закупівлю №895/101, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити замовникові бензин А-95, а замовник прийняти та оплатити його.

Позивачем оплачено товар згідно з вищевказаним договором на суму 18 550,00 грн. Разом з тим, відповідач не поставив для позивача товар (пальне) обумовлений вищевказаним договором на загальну суму 18 550,00 грн у зв`язку із закриттям мережі заправок "Авіас", що свідчить про невиконання умов договору.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 12 січня 2026 року суд відкрив провадження у справі, розгляд справи призначив на 10 лютого 2026 року.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи учасники справи повідомлені належним чином.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

10 грудня 2024 року Мащанський ліцей Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області (позивач/замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь НП" (відповідач/постачальник) уклали договір про закупівлю №895/101 (надалі договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) визначені строки та кількості замовникові бензин А-95 (ДК 021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти) (товар), визначений в додатку №1 "Специфікація" до цього договору, а замовник прийнятті і оплатити його.

Найменування, асортимент, кількість, ціна, тощо, наведені в специфікації, що є додатком №1 до договору (специфікація).

Постачання товару здійснюється із використанням талонів. через мережу автозаправних станцій (АЗС), визначених у переліку АЗС (додаток № 2 до нього договору) з наданням підтвердних на цю операцію документів (касових чехів). Замовник в порядку і на умовах визначених цим договорам зобов`язується прийняти та оплатити постачальнику вартість товару.

Обсяг закупівлі товару може бути зменшений, зокрема з урахуванням фактичного обсягу фінансування видатків замовника. У випадку, якщо сторони домовилися змінити обсяг закупівлі, це узгоджується сторонами шляхом підписання відповідних додаткових угод.

Відпуск товару з АЗС здійснюється за талонами/картками на пальне.

Відповідно до пункту 2.4. договору, замовник здійснює оплату за товар її безготівковому порядку за фактом його постачання. Датою здійснення будь-яких платежів замовником за цим договором є дата списання відповідних кошів з розрахункового рахунку замовника.

Відповідно до пункту 3.1. договору, передача (відпуск) товару згідно з наданими талонами здійснюється на АЗС постачальника, перелік яких визначено у Переліку АЛС (додаток "2 до договору). Передача товару здійснюється по факту пред`явлення замовником (уповноваженим представником замовника) талону. Талон є документом встановленого зразка та форми, одноразового використання, що посвідчує право власності замовника та/або уповноваженого представника замовника на одержання певної кількості (обсягу) та певної марки товару на АЗС (далі талон).

Талон на пальне виготовляється на паперовому носії, глянцевому паперовому носії, ламінованого плівкою, пластиковому носії, містить емблему торгової марки, вказівку на вид (марку) палива та номінал. На талон нанесено штрих-код , голографічне зображення та інші ступені захисту. Талон є товаророзпорядчим документом на товар, на підставі якого здійснюється відпуск бензину А-95 на АЗС. Талон на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом.

Відповідно до пункту 3.2. договору, відпуск товару здійснюється відповідно до правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою КМУ від 20 грудня 1997 року №1442, Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженої спільним Наказом Мінпаливенерго України, Мінекономіки України, Мінтранспорту та зв`язку України, ДКУ з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008 №281/171/578/155 та Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним Наказом Мінпаливенерго України та ДКУ з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 №271/121.

Пунктом 3.4. договору узгоджено строки поставки товару, а саме з дати укладення договору до 31.12.2024 року включно та/або до закінчення терміну дії талонів та завершення постачання придбаної кількості пального.

Відповідно до пункту 5.1. договору, після підписання сторонами договору постачальник за заявкою замовника надає активовані талони. Передача талонів та перехід права власності на відповідну кількість (обсяг) та асортимент товару посвідчується підписаною сторонами видатковою накладною. Передача активованих талонів замовнику здійснюється в момент підписання сторонами видаткової накладної.

Згідно з умовами пункту 5.2. договору, з моменту переходу до замовника права власності на паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС, пальне перебуває на повному відповідальному безкоштовному зберіганні у постачальника.

Пунктом 5.3. договору установлено, що місце поставки товару шляхом передачі талонів визначається у специфікації, що є додатком №1 до договору, а безпосередня передача (відпуск) палива через АЗС, адреса найближчої АЗС учасника: Малолюбашанська сільська рада. Обов`язок постачальника фактичної передачі (відпуску) товару вважається виконаним з монету передачі (відпуску) такого палива на АЗС, що підтверджується касовим (фіскальним) чеком. Постачальник зобов`язується забезпечити наявність та відпустити у роздріб (передати) визначену (зазначену) на талоні кількість (обсяг) та асортимент палива за першою вимогою замовника по факту пред`явлення ним талону на відповідній АЗС згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 5.4.-5.6. договору, оператор АЗС постачальника після завершення відпуску товару замовнику (уповноваженому представнику) зобов`язаний видати касовий (фіскальний) чек, в якому зазначаються дата, місце, час обслуговування, марка та кількість (обсяг) відпущеного товару.

Строк дії талонів на видачу бензину А-95 становить нс менше 12 місяців з дати отримання талонів на пальне згідно акту приймання - передачі та/або видаткової накладної.

Талони/картки на пальне, не пред`явлені оператору АЗС протягом 6 місяців з дати їх отримання замовником, втрачають свою чинність і не є дійсними та заміняються протягом місяця постачальником на нові картки на пальне в еквівалентному виразі щодо кількості та номіналу карток па пальне без додаткової оплати. У разі закінчення строку дії талонів на видачу палива, постачальник має можливість провести їх обмін на талони з діючим строком або повернути сплачені кошти.

У випадку неможливості забезпечення автотранспорту замовника пальним за талонами на АЗС постачальника, постачальник зобов`язаний повідомити письмово замовника не пізніше як за 10 календарних днів.

Додатком №1 до договору сторони погодили специфікацію товару, його ціну та кількість, а саме: бензин А-95, 350 літрів, ціна за одиницю 53,00 грн, загальна вартість 18 550,00 грн.

Додатком №2 до договору сторони погодили перелік та розташування (розміщення) стаціонарних АЗС у Малолюбашанській сільській раді та АЗС по всій території України.

Згідно з платіжною інструкцією №345 від 20 грудня 2024 року позивач сплатив на рахунок відповідача 18 550,00 грн за договором №895/101 від 10.12.2024 року.

У березні 2025 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вартості оплаченого проте не поставленого товару в сумі 18 550,00 грн.

Матеріали справи не містять відповіді на вказану вимогу щодо підтвердження чи спростування факту невиконання зі своєї сторони умов договору.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини сторін стосувалися договору поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем зобов`язання щодо виконання обов`язку з поставки товару.

Розглядаючи даний спір суд застосовує наступні норми права.

Як унормовано положеннями статті 11 ЦК України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з нормами статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України)

Згідно з приписами статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Водночас за змістом статті 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 664 ЦК України установлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Разом з тим, згідно статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1442 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами (далі Правила), які визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров`я споживачів і рівня торговельного обслуговування.

Відповідно до пункту 9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 N 281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі Інструкція), у відповідності до якої визначено, що талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Відповідно до пункту 10.3.3 Інструкції, форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою N 17-НП.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За результатами розгляду спору суд з`ясував, що позивач придбав у відповідача пальне в кількості 350,00 літрів вартістю 18 550,00 грн, за порядком відпуску по пред`явленню талону на пальне, здійснивши перерахування на розрахунковий рахунок відповідача 18 550,00 грн.

Проте, як вказує позивач, і такі обставини підтверджуються сукупністю доказів, позивач не зміг реалізувати у строки, встановлені договором талони на пальне, а тому, посилаючись на положення статті 693 ЦК України, позивач просить суд стягнути сплачені в якості попередньої оплати кошти в сумі з огляду на невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару у строки, передбачені договором.

Як було зазначено вище, у пункті 3.4. договору вказано, що строк поставки товару до 31.12.2024 року включно, та/або до закінчення терміну дії талонів та завершення постачання придбаної кількості пального, при цьому строк дії договору погоджено до 31.12.2024 року. Таким чином постачальник мав передати покупцю весь товар до спливу строку постачання, а саме до 31.12.2024. З наступного дня (01.01.2025) у постачальника виник обов`язок повернути суму попередньої оплати.

З огляду на наведені норми та положення договору, суд вважає, що вимога позивача про стягнення попередньої оплати в розмірі 18 550,00 грн є правомірною, а тому вимоги позивача в цій частині мають бути задоволені.

Надаючи такий висновок суд опирається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19, де зазначено що правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням.

Тобто в даному випадку, після завершення строку договору у відповідача наявне грошове зобов`язання з повернення попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. Водночас аванс має повертатися особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Висновки суду

Суд встановив обставини щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача 18 550,00 грн заборгованості з повернення попередньої оплати.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір за подання даного позову складає 2 422,40 грн, оскільки позов поданий через електронний суд.

Вказаний судовий збір покладається на відповідача.

Проте позивачем сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн, а тому судовий збір 605,60 грн може бути повернутий особі, яка його сплатила в порядку статті 7 Закону України "про судовий збір" на підставі відповідного клопотання.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП" (89421, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Сторожниця, вул.Молодіжна, будинок 9, ідентифікаційний код 44858321) на користь Мощанського ліцею Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області (35044, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Маща, вул.Центральна, будинок 61А, ідентифікаційний код 24171628) 18 550 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп. та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп. судового збору.

Позивач (Стягувач): Мощанський ліцей Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області (35044, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Маща, вул.Центральна, будинок 61А, ідентифікаційний код 24171628).

Відповідач (Боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь НП" (89421, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Сторожниця, вул.Молодіжна, будинок 9, ідентифікаційний код 44858321).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Андрій КАЧУР