ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

11 лютого 2026 року Справа № 903/834/25

Суддя Господарського суду Волинської області Бідюк С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Раун про стягнення судових витрат

за позовом: Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, м. Львів

до відповідача 1: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області, м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1: Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, м. Київ

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю Раун, м. Львів

про розірвання договору,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 02.02.2026 у задоволенні позову Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Раун про розірвання договору про закупівлю послуг від 28.11.2024 №01.4/18/24 відмовлено.

10.02.2026 (сформоване в системі Електронний суд 09.02.2026 ) на адресу суду надійшло клопотання ТОВ «Раун» про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 33 500 грн.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Вказана норма, не містять положень, які б врегульовували порядок подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Частиною 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

У контексті можливості застосування до спірних правовідносин аналогії закону суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11.

Так, в наведеній постанові, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №905/1956/15, від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

За приписами ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З урахуванням вище викладеного, наведені положення ч. 1 ст. 164 ГПК України можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін за аналогією закону, що в цьому конкретному випадку, дасть змогу ухвалити справедливе та процесуально обґрунтоване рішення.

Згідно ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Згідно ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

При цьому, наведена у ч. 1 ст. 164 ГПК України вимога щодо надання доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів іншій стороні у справі в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

Суд зазначає, що дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції полягає, серед іншого і в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах.

Отже, надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів іншим учасникам справи можлива з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи або листом з описом вкладення.

Судом встановлено, що клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надіслано відповідачем 2 до суду за допомогою системи «Електронний суд».

У той же час, докази надіслання клопотання Волинській обласній прокуратурі, Західному офісу Держаудитслужби, Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Волинській області, Державному агентству відновлення та розвитку інфраструктури України, відсутні.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно господарського процесу та суті спору зокрема, в тому числі на подання відповідних пояснень чи заперечень по суті поданої заяви.

Відповідно до пункту 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення клопотання без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

За ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Керуючись ст.ст164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-.

у х в а л и в :

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Раун від 09.02.2026 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю Раун строк для усунення недоліків клопотання шляхом подання суду впродовж 10-ти календарних днів з дня одержання цієї ухвали доказів надіслання клопотання з додатками всім учасникам справи (квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС).

3. Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що звернулася із заявою.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала суду підписана 11.02.2026.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - https://vl.arbitr.gov.ua/sud5004/.

Суддя С. В. Бідюк