ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/2436/25

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут»

до Колективного підприємства «Переяслав-Хмельницький цегельний завод»

про стягнення 23 273,24 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

Без виклику сторін.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до Колективного підприємства «Переяслав-Хмельницький цегельний завод» про стягнення 23 273,24 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2436/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження.

Відповідачем в ході розгляду спору відзиву на позов не подано, позовні вимоги не заперечено та не спростовано.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Приймаючи до уваги, що учасники судового процесу скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» подано позов про стягнення з Колективного підприємства «Переяслав-Хмельницький цегельний завод» 23 273,24 грн. вартості безпідставно набутого майна.

Відповідачем в ході розгляду спору відзиву на позов не подано, позовні вимоги не заперечено та не спростовано.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив та надав докази, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, затвердженої Постановою НКРЕКП від 21.04.2017 № 527.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» та Колективним підприємством «Переяслав-Хмельницький цегельний завод» було укладено Договір № 114105D6QJGP016 від 01.01.2016 (надалі Договір) на постачання природного газу у 2016 році.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач, який за умовами Договору є Постачальником природного газу, зобов`язується передати у власність відповідачу, який за умовами Договору є Споживачем, у 2016 році природний газ, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору № 114105D6QJGP016 від 01.01.2016 річний плановий обсяг природного газу становить до 10 000 куб.м.

Відповідно до п. 11.1 Договору цей Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно з п. 11.2 Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, Сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

Позивачем направлялось відповідачу проекти додаткових угод № 1/2022 від 31.12.2021, № 2/2022 від 31.01.2022, № 3/2022 від 28.02.2022, № 4/2022 від 09.03.2022 та № 5/2022 від 29.04.2022 цінним листом з описом вкладення за трек-номером 404.

Проектом додаткової угоди № 1/2022 від 31.12.2021 передбачалось наступне:

« 1. Продовжити до 31.12.2019 року дію договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114105D6QJGP016 від 01.01.2016 року.

2. Внести до Договору наступні зміни та доповнення:

2.1. Доповнити п. 1.1 розділу І Договору наступним абзацом:

« 1.1. Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2019 році природний газ (далі газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.».

2.2. Викласти п. 1.2 розділу І Договору в наступній редакції:

«Річний плановий обсяг постачання газу в 2022 р. до______куб.м.»

2.3. Доповнити п. 1.3 розділу І Договору наступним:

«Планові обсяги постачання газу по місяцях у 2022 р.:

1 квартал: січень 0; лютий 0; березень 0;

2 квартал: квітень 0; травень 0; червень 0;

3 квартал: липень 0; серпень 0; вересень 0;

4 квартал: жовтень 0; листопад 0; грудень 0.»

2.4. Викласти пункт 11.1 розділу ХІ Договору в наступній редакції:

« 11.1. Цей Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31 грудня 2022 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

З інформацією про всі умови поставки природного газу за Договором Споживач ознайомлений до укладення цього Договору».

Крім того, на адресу відповідача були направлені акти приймання-передачі природного газу № КОЗ81019179 від 31.10.2021, № КОЗ81021878 від 30.11.2021, № КОЗ81024123 від 31.12.2021, № КОЗ82000367 від 31.01.2022, № КОЗ82002159 від 28.02.2022, № КОЗ82003970 від 31.03.2022, № КОЗ82005429 від 30.04.2022 цінним листом з описом вкладення за трек-номером 404.

Зважаючи на редакцію пункту 11.2 Договору, то продовження (пролонгація) дії Договору на наступний календарний рік не можлива без укладання додаткової угоди із визначенням планових обсягів постачання природного газу.

Оскільки, відповідачем не було підписано зі свого боку додаткову угоду № 1/2022 від 31.12.2021 до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114105D6QJGP016 від 01.01.2016, строк дії зазначеного Договору продовжено не було.

При цьому, відповідачем не було припинено споживання природного газу у Постачальника ТОВ «Київоблгаз Збут» та було отримано природний газ за листопад 2021 року в розмірі 40,86 куб.м, грудень 2021 року в розмірі 55,03 куб.м та січень 2022 року в розмірі 19,44 куб.м. Загалом відповідачем було отримано 115,33 куб.м природного газу без достатніх на те підстав.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Об`єми розподіленого природного газу підтверджуються роздруківками з Інформаційної платформи Оператора ГТС ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за період жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року та січень 2022 року.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Згідно із п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.

Зокрема, Інформаційна платформа повинна відображати по споживачу заброньовані постачальником (постачальниками) періоди постачання природного газу і дозволяти постачальнику реєструвати на інформаційній платформі період постачання природного газу відповідно до укладених зі споживачем договорів (додаткових угод), у тому числі без зазначення кінцевої дати.

Відповідно до абз. 3 пункту 8 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи до закінчення строку, встановленого законодавством для припинення (обмеження) транспортування (розподілу) природного газу таким споживачам, алокація їх відборів відноситься на діючого постачальника, крім випадків початку в цей період постачання природного газу таким споживачам постачальником «останньої надії».

У відповідності до п. 17 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, за відсутності у споживача діючого постачальника (тобто в ситуації, коли споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Згідно із п. 20 розділу ІІ Правил постачання природного газу споживач зобов`язується самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу зокрема у випадках відсутності споживача у розрахунковому періоді в Реєстрі будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС.

У відповідності до п. 2 глави 4 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначення персоніфікованого ЕІС-коду для кожного суб`єкта ринку природного газу, у тому числі для споживачів, підключених до газорозподільних систем, здійснюється у порядку, встановленому Кодексом ГТС. Оператор ГРМ здійснює визначення та присвоєння всім споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до ГРМ, персоніфікованих EIC-кодів та за необхідності відповідних ЕІС-кодів їх точкам комерційного обліку.

У Договорі вказано присвоєний Оператором ГРМ відповідачу ЕІС-код 56ХО00005D6QJ00F.

Відповідно до п. 18 розділу ІІ Правил постачання природного газу за відсутності у споживача діючого постачальника (тобто в ситуації, коли споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Відповідачем не було припинено споживання природного газу з лютого 2022 року по травень 2022 року.

Таким чином, оскільки Колективне підприємство «Переяслав-Хмельницький цегельний завод» було зареєстровано в Реєстрі постачальника ТОВ «Київоблгаз Збут» на підставі попередньо укладених договорів, дія яких закінчилась, та з урахуванням того, що відповідачем не було припинено споживання природного газу, обсяги відібраного природного газу Споживачем (Колективним підприємством «Переяслав-Хмельницький цегельний завод») були віднесені за алокацією на Постачальника (ТОВ «Київоблгаз Збут») за періоди споживання природного газу з лютого 2022 року по травень 2022 року.

Таким чином, в ході розгляду справи з`ясовано, що відповідачем спожито природний газ в обсязі 623,75 куб.м (за лютий 2022 року 555,88 куб.м, березень 2022 року 34,47 куб.м, квітень 2022 року 17,72 куб.м, травень 2022 року 15,68 куб.м), що підтверджується даними з Інформаційної платформи Оператора ГТС, яке належало ТОВ «Київоблгаз Збут».

Однак, таке споживання відбувалось у позадоговірному порядку, оскільки відповідний Договір припинився закінченням строку його дії і сторонами питання пролонгації Договору в установленому порядку не вирішено.

Так, за даними Української енергетичної біржі середньозважена ціна на природний газ на умовах по (всіх умовах оплати) за ресурс складає: за лютий 2022 року 37509,1575 грн. за тис.куб.м (з ПДВ), за березень 2022 року 40593,99 грн. за тис.куб.м (з ПДВ), за квітень 2022 року 30640,00 грн. за тис.куб.м (з ПДВ), за травень 2022 року 30640,00 грн. за тис.куб.м (з ПДВ).

Таким чином, вартість безпідставно набутого майна становить: за лютий 2022 року 20 850,59 грн. (з ПДВ); за березень 2022 року 1 399,27 грн. (з ПДВ); за квітень 2022 року 542,94 грн. (з ПДВ); за травень 2022 року 480,44 грн. (з ПДВ).

Загальна вартість безпідставно набутого майна за період з лютого 2022 року по травень 2022 року становить 23 273,24 грн.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Для кондикційних зобов`язань характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав, а предметом доказування у цьому випадку є сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Згідно із ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до п. 30 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» природний газ є товарною продукцією.

Отже, вимога про стягнення з відповідача вартості безпідставно спожитого природного газу у період з лютого 2022 року по травень 2022 року у сумі 23 273,24 грн., відповідає фактичним обставинам справи, є правомірною і підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Колективного підприємства «Переяслав-Хмельницький цегельний завод» (08400, Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Паризької комуни, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04200, м. Київ, вулиця Полярна, буд. 20, корпус а, ) 23 273,24 грн. вартості безпідставно спожитого природного газу та 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін