ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4346/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно- монтажне управління №460", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд Енерджи", м. Харків
про стягнення 216 301,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №460" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд Енерджи" (надалі - відповідач) про стягнення 216301,00грн. заборгованості.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг, наданих за договором на послуги техніки № 2/10-23 від 02.10.2023.

Ухвалою від 09.12.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Дана ухвала згідно з ч.ч.5, 7 ст.6 ГПК України була направлена судом відповідачу в електронній формі до його Електронного кабінету із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. У даному випадку судом отримано таке повідомлення 09.12.2025 о 14:20, а тому ухвала про відкриття провадження є врученою відповідачу 09.12.2025.

Отже, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 24.12.2025, однак своє право не реалізував.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

02 жовтня 2023 року між відповідачем, як Замовником, та позивачем, як Виконавцем, укладено договір на послуги техніки №2/10-23 (надалі - Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг машинами і механізмами (далі - Техніка) на об`єктах Замовника на умовах цього Договору та Договірної ціни (Додаток №1) до даного Договору, що є невід`ємною його частиною.

Згідно з п.1.4 Договору послуги Техніки за Договором вважаються наданими після підписання Сторонами акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що Замовник оплачує надані Виконавцем послуги протягом 7 (семи) банківських днів після підписання Сторонами акту здачі-приймання робіт (надання послуг), згідно з рахунками-фактурами Виконавця, наданими Замовнику. Акт наданих послуг підписується сторонами до 3 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.

Погодженим обома сторонами Додатком №1 до Договору визначена Договірна ціна на послуги техніки, якою передбачено перелік послуг, що надаються за Договором, та вказано їх вартість з ПДВ за годину роботи.

Відповідно до п.7.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 29.12.2023) цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до "31" грудня 2024 р., а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Під час дії Договору сторонами були складені та підписані наступні акти надання послуг: №157 від 25.10.2023 на суму 135000,07грн., №173 від 30.11.2023 на суму 261650,65грн., №181 від 05.12.2023 на суму 22000,08грн., №188 від 22.12.2023 на суму 16400,02грн., №10 від 29.02.2024 на суму 556500,41грн., №8 від 29.03.2024 на суму 171200,40грн., №20 від 15.04.2024 на суму 69200,02грн., №39 від 07.06.2024 на суму 30800,02грн., №52 від 28.06.2024 на суму 8600,03грн.

Отже, загальна вартість наданих позивачем послуг за Договором та прийнятих відповідачем складає 1271351,70грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг виконав лише частково - на загальну суму 1055050,00грн., що підтверджується наявними у справі платіжними інструкціями: №135 від 29.12.2023 на суму 150000,00грн., №160 від 05.02.2024 на суму 235050,00грн., №235 від 29.03.2024 на суму 50000,00грн., №266 від 29.04.2024 на суму 350000,00грн., №397 від 27.09.2024 на суму 50000,00грн., №420 від 06.11.2024 на суму 80000,00грн., №440 від 23.12.2024 на суму 50000,00грн., №472 від 22.01.2025 на суму 40000,00грн., а також банківською випискою за період з 01.12.2023 по 31.12.2023, з якої вбачається здійснення відповідачем платежу 01.12.2023 в розмірі 50000,00грн. за платіжним документом №106.

Інша частина заборгованості за надані за Договором послуги в розмірі 216301,00грн. відповідачем не погашена.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 216301,00грн. заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу послуги за Договором на загальну суму 1271351,70грн., які мали бути оплачені останнім протягом 7 банківських днів з дати підписання відповідного акту здачі-приймання робіт (надання послуг). Відповідач своє зобов`язання належним чином не виконав, оплативши надані послуги лише на суму 1055050,00грн., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за Договором в розмірі 216301,00грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної та своєчасної оплати наданих за Договором послуг.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 216301,00грн. заборгованості законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2595,61грн., виходячи з наступного розрахунку: 216301,00грн. (ціна позову) х 1,5% (ставка судового збору відповідно до пп.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір") х 0,8 (коефіцієнт пониження розміру ставки судового збору згідно з ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд Енерджи" (61061, м.Харків, вул.Болбочана Петра, буд.3, н/п 8, код 44858280) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №460" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.126/1, офіс 505, код 42316673) 216301,00грн. заборгованості, 2595,61грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "09" лютого 2026 р.

СуддяМ.В. Калантай