ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 лютого 2026 р. м. Житомир Справа № 906/67/26

Господарський суд Житомирської області у складі судді Шніт А.В.,

розглянувши заяву Заступника керівника Коростишівської окружної прокуратури (вх.№01-44/430/26 від 30.01.2026) про забезпечення позову

у справі за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Попільнянської селищної ради

до Макаренка Павла Борисовича

про стягнення 5 061 199,87грн,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Попільнянської селищної ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 5 061 199,87грн заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на невиконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки площею 6,8445га з кадастровим номером :01:010:0357, який укладений 31.12.2019 між Попільнянською селищною радою та ФОП Макаренко Павлом Борисовичем, в частині внесення орендної плати за період з січня 2021 року по жовтень 2025 року включно.

В якості правових підстав прокурор посилається, зокрема, на ст.11, 525, 526, 626, 629, Цивільного кодексу України, ст.1, 2, 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі", ст.93 Земельного кодексу України, підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Ухвалою від 19.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 24.02.2026 о 10:30.

30.01.2026 за вх.№01-44/430/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява Заступника керівника Коростишівської окружної прокуратури про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Макаренка Павла Борисовича, а саме: цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247, номер відомостей про речове право 27378052.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Положеннями ст.136 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22 зазначила, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №904/2357/20).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор вказав, що відповідач не виконує умови договору оренди земельної ділянки площею 6,8445га з кадастровим номером :01:010:0357, який укладений 31.12.2019 між Попільнянською селищною радою та ФОП Макаренко Павлом Борисовичем, в частині внесення орендної плати за період з січня 2021 року по жовтень 2025 року включно, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 5 061 199,87грн. При цьому, на переданій в оренду відповідачеві земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 , наявні об`єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі і споруди головний корпус, склад готової продукції, модуль "Кисловодськ", котельня, тарно-бондарний цех, контора з ваговою, овочесховище, квасильно-засолочний цех, матеріальний склад), право власності на вказаний майновий комплекс зареєстровано за ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову прокурор зазначив, що за розрахунком Попільнянської селищної ради заборгованість відповідача по орендній платі за період з 2020 року по жовтень 2025 року включно становить 6 108 344,67грн. Актом опису майна ГУ ДПС від 05.09.2022 встановлено орієнтовну вартість цілісного майнового комплексу - 2 576 573,00грн.

У відповідності до інформації ГУ ДПС у Житомирській області за ОСОБА_1 станом на 09.12.2025 рахується податковий борг в сумі 7 522 239,81грн, який охоплює період з 06.10.2020 по 12.09.2025. ГУ ДПС у Житомирській області 16.11.2022 подано позов про стягнення податкового боргу до Житомирського окружного адміністративного суду на суму 1 047 144,80грн. У зв`язку із реєстрацією платника податків у м. Києві справа передана до Київського адміністративного суду. Ухвалою суду від 28.10.2025 провадження у справі №240/27468/22 зупинено. Відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державною податковою службою України 07.09.2022 зареєстровано обтяження у вигляді податкової застави із забороною відчуження майна. Фактично податкову заставу застосовано в межах суми заявленого позову 1 047 144,80грн, в той час коли орієнтовна вартість майна становить 2 576 573,00грн, при цьому заборгованість із сплати орендної плати за період з 2020 року по жовтень 2025 року включно становить 6 108 344,67грн, яку орендар не сплачував.

Прокурор вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 матиме можливість безперешкодно відчужити на користь інших осіб власне нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці, за користування якою прокурор спросить стягнути кошти. Більш того, відновлення порушених інтересів держави буде суттєво утруднено з урахуванням значного розміру заборгованості за користування земельною ділянкою, відсутністю іншого майна на праві власності відповідача, на яке можливо звернути стягнення (у випадку задоволення позовних вимог).

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №458388929 від 25.12.2025 судом встановлено, що за ОСОБА_1 03.06.2020 зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0357; цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд і підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; адреса: АДРЕСА_1 (а.с.23-24).

Також, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №450885300 від 06.11.2025 вбачається, що за ОСОБА_1 03.08.2018 зареєстровано право власності на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; номер відомостей про речове право 27378052; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247 (а.с.25-27).

Разом з тим, згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №2301043 від 03.02.2026, власником цілісного майнового комплексу з реєстраційним номером 247 є ОСОБА_1 (а.с.135).

Отже, станом на момент звернення прокурора із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 є власником цілісного майнового комплексу, який розташований на земельній ділянці, за користування якою, за доводами прокурора, наявна заборгованість, та з позовом про стягнення якої він звернувся до суду у даній справі.

Таким чином, до вирішення спору по суті, наявні сприятливі обставини, коли ОСОБА_1 вправі до моменту ухвалення/виконання рішення, розпорядитися належним йому майном на власний розсуд, у зв`язку з чим таке майно може зменшитись за кількістю або взагалі вибути з розпорядження/володіння вказаної особи на момент виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Зважаючи на викладені обставини, предмет позову та специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, надаючи оцінку запропонованому прокурором заходу забезпечення позову на предмет його доцільності, адекватності та співмірності, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на цілісний майновий комплекс може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся до суду, у разі задоволення позову у даній справі.

Суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.07.2019 у справі №914/120/19).

Таким чином, оцінивши доводи прокурора щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, ймовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав, за захистом яких прокурор звернувся до суду, у разі невжиття такого заходу забезпечення, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Заступника керівника Коростишівської окружної прокуратури (вх. №01-44/430/26 від 30.01.2026) про забезпечення позову у визначений ним спосіб.

До того ж, накладення арешту на нерухоме майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, тощо, а лише тимчасово обмежить право ОСОБА_1 реалізувати вказане майно третім особам.

Відповідно до ч.5, 6 ст.140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Заступника керівника Коростишівської окружної прокуратури (вх. №01-44/430/26 від 30.01.2026) про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 , а саме: цілісний майновий комплекс розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247; номер відомостей про речове право 27378052.

Стягувачем за даною ухвалою є: Коростишівська окружна прокуратура (12501, Житомирська область, м.Коростишів, вул.Шевченка, буд.5; ідентифікаційний код Житомирської обласної прокуратури 02909950).

Боржником за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає обов`язковому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

4. Дана ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1- Коростишівській окружній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд" та оригінал з гербовою печаткою (реком. з повід.)

2 - позивачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

3 - відповідачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

4- Житомирській обласній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

5- Департаменту реєстрації Житомирської міської ради: 10014, м. Житомир, майдан ім. С. П. Корольова, буд. 4/2; ід. код 40418650 (рек. з повід.)