РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2026Справа № 910/15285/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Рябокінь Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 21. Офіс 603, ідентифікаційний код 40973933)

2) Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (04205, м. Київ, вул. Лук`яненка Левка, буд. 16, ідентифікаційний код 37371727)

про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: Климчук А.В.

від відповідача-1: не з`явилися

від відповідача-2: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» (далі - відповідач-1) та Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач-2) про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, перебуваючи на посаді директора товариства відповідача-1, прийняв рішення про звільнення з посади, однак у зв`язку з тим, що учасник (засновник) Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» ОСОБА_2 , якому належить 40% статутного капіталу, зареєстрований на тимчасово окупованій території України, позивач позбавлений можливості направити на його поштову адресу заяву про звільнення. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з позовом про визнання припиненими трудових відносин між ним та відповачем-1 відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України з моменту набрання законної сили рішення по справі та про зобов`язання відповідача-2 внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомостей про позивача як керівника відповідача-1.

11.12.2025 до вирішення питання про відкриття провадження у справі через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи частини доказів (вказаних у додатках до позовної заяви).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15285/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.01.2026.

У підготовчому засіданні 21.01.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 910/15285/25 та призначення її до судового розгляду по суті на 04.02.2026

Представник позивача у судовому засіданні 04.02.2026 просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позовній заяві.

Відповідачі не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляли, про причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачі у строк, встановлений ч.1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025, не подали до суду відзиву на позов, а відтак, не скористалися наданими їм процесуальними правами.

З огляду на зазначене та з урахуванням того, що неявка представників відповідачів не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 04.02.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається із матеріалів справи, загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» ухвалене рішення, оформлене протоколом від 18.11.2026, про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій».

Даним рішенням, зокрема вирішено затвердити статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій», утворити статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» у розмірі 1 000,00 грн, за рахунок грошових внесків Учасників та розподілити частку Учасників у Статутному капіталі Товариства наступним чином:

ОСОБА_1 - 60% Статутного капіталу, що складає 600,00 грн та сформовано шляхом внесення Учасником грошових коштів;

ОСОБА_2 - 40% Статутного капіталу, що складає 400,00 грн. та сформовано шляхом внесення Учасником грошових коштів.

Пунктом 4 зазначеного вище рішення передбачено, призначити на посаду директора Товариства ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1 ) з повноваженнями згідно статуту.

У відповідності до Наказу № 1 від 22.11.2026 ОСОБА_1 приступає до виконання обов`язків директора ТОВ «Холдинг мобільних технологій» з 22.11.2016.

22.11.2016 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0038198 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» (надалі - відповідач-1).

Матеріалами справи також підтверджується про затвердження Статуту ТОВ «Холдинг мобільних технологій» в новій редакції від 2017 року, який затверджений протоколом загальних зборів засновників (учасників) «ТОВ «Холдинг мобільних технологій» № 2 від 07.06.2017.

У пункті 4.1. Статуту зазначено, що учасниками Товариства є

Фізична особа - ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 15.09.1999 року, адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Фізична особа - ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 25.122007 року, адреса проживання: АДРЕСА_3 . реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Згідно з п. 5.1. Статуту Учасники за рахунок своїх внесків утворюють Статутний капітал Товариства в розміри 1 500,00 гривень, шляхом внесення грошових коштів:

ОСОБА_1 , - 40% Статутного капіталу, що складає 600,00 грн;

ОСОБА_2 - 60% Статутного капіталу, що складає 900,00 грн.

Відповідно до п. 8.1. Статуту вищим органом Товариства є Загальні збори його Учасників (далі - Збори).

Збори Учасників скликаються по мірі необхідності, але не рідше двох разів на рік (п. 8.1.6. Статуту).

Згідно з п. 1.8.7. Статуту позачергові збори Учасників скликаються Головою Товариства, рішенням Загальних зборів Учасників. Учасники Товариства, які володіють у сукупності більш як 20% голосів, мають право вимагати скликання (позачергових Загальних зборів у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності Товариства. Якщо протягом 25 днів Голова Товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати Збори Учасників.

У п. 8.1.8. Статуту визначено, що про проведення Загальних зборів Учасники повідомляються усно чи письмово із зазначенням відомостей, обсяг яких встановлюється Зборами Учасників або чинним законодавством. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання Загальних зборів Учасників. Не пізніш як за 7 днів до скликання Загальних зборів Учасникам Товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного Загальних зборів. З питань, не включених де порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх Учасників, присутніх на Зборах.

Учасник має у Зборах кількість голосів пропорційно його внеску до Статутного капіталу Товариства (п. 8.1.9 Статуту).

Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 61 (шістдесят одним) відсотком голосів.

За умовами п. 8.1.11. Статуту до виключної компетенції Загальних зборів учасників належить, зокрема, призначення/звільнення директора Товариства.

Пунктом 8.2. Статуту визначено, що виконавчим органом Товариства, який керує поточною діяльністю є директор Товариства. Директор Товариства призначається Зборами Учасників.

Директор Товариства вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетентності Загальних зборів Учасників. Збори Учасників можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції директора (п. 8.2.1. Статуту).

Директор підзвітний Зборам Учасників і організує виконання їх рішень (п. 8.3. Статуту).

Позивачем у позові зазначено, останнім прийнято рішення про звільнення його з посади директора ТОВ «Холдинг мобільних технологій» за власним бажанням та припинення правовідносин з відповідачем-1 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

У зв`язку з чим, 17.09.2025 року позивачем було підготовлено заяву про звільнення з посади директора Товариства з 17.10.2025 року за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України та повідомлення від 17.09.2025 року про скликання Загальних зборів учасників Товариства 17.10.2025 року за адресою місця державної реєстрації відповідача з наступним порядком денним: звільнення директора ОСОБА_1 , обрання нового директора та уповноваження особи на реєстрацію вказаних відомостей.

Однак, у зв`язку з тим, що учасник (засновник) Товариства зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , позивач був позбавлений можливості направити на його поштову адресу заяву про звільнення з посади директора та повідомлення про скликання позачергових Загальних зборів щодо вирішення вказаного питання, що фактично призвело до позбавлення позивача можливостей припинити трудові відносини із ТОВ «Холдинг мобільних технологій» у будь-який інший спосіб окрім судового.

У позовній заяві позивача, зазначає, що неможливість повідомлення учасника (засновника) Товариства про скликання Загальних зборів Товариства у спосіб, визначений у ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та направлення заяви про звільнення з посади директора Товариства позивачем є об`єктивно неможливим з огляду на припинення приймання і пересилання поштових відправлень по тимчасово окупованих територій України.

А отже, позивач позбавлений можливості скликати Загальні збори учасників Товариства, а також направити заяву про своє звільнення, а тому останній звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Статтею 16 Цивільного кодексу України положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2020 по справі № 910/7164/19, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

Частиною першою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не визначено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно з ч. 1-3 статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Як було встановлено судом, 17.09.2025 позивач направив на адресу Товариства ТОВ заяву про звільнення та повідомлення про скликання позачергових загальних зборів на 17.10.2025 на 10:00 год. за адресою: 04073, Україна, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок 21, офіс 603, з винесенням на порядок денний питання про звільнення з посади директора ОСОБА_1 .

Судом взято до уваги, що учасник (засновник) Товариства зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , а тому позивач був позбавлений можливості направити на його поштову адресу заяву про звільнення з посади директора та повідомлення про скликання позачергових Загальних зборів щодо вирішення вказаного питання.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що у зв`язку із неявкою представників учасників товариства 17.10.2025 позачергові загальні збори учасників товариства не відбулися.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду даної справи директором ТОВ «Холдинг мобільних технологій» відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є позивач - ОСОБА_1 .

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд від 24.12.2019 у постанові по справі № 758/1861/18.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, бездіяльністю відповідача-1, яка виразилася у не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача та невнесенні відповідних змін про директора Товариства до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що вказує на те, що в межах статутної діяльності товариства відповідачем-1 були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура внесення відповідних змін про директора Товариства до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань новим директором не виконана, а тому, враховуючи встановлені судом обставини справи, які ніким не оспорюються, та наведені норми права, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про припинення трудових відносин між ТОВ «Холдинг мобільних технологій» та ОСОБА_1 , у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації внести запис про виключення із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запису про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, або судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Тому відповідно до зазначених норм на підставі рішення суду, що набрало законної сили, можливо внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Так, із матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що останній не звертався до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації із відповідною заявою про внесення запису про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як керівника (директора), а відтак, відповіачме-2 не порушені права та інтереси позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

У даному випадку, суд звертає увагу позивача, що саме рішення суду про припинення трудових відносин є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, тому така позовна вимога ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині, з покладенням судового збору на відповідача-1 в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 21. Офіс 603, ідентифікаційний код 40973933) у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг мобільних технологій» (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 21. Офіс 603, ідентифікаційний код 40973933) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.02.2026.

Суддя Л. Г. Пукшин