РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2026Справа № 904/5662/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня № 3" Криворізької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маджоріста"

про стягнення 23 904,00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Систем" про стягнення 23 904,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором 11-24 від 11.01.2024, в частині поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

29.10.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія Систем» про стягнення 23 904,00 грн до повернення із Господарського суду Дніпропетровської області матеріалів справи № 904/5662/25, оформлених відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

03.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 904/5662/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.12.2025 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.12.2025 була направлена судом до електронного кабінету відповідача та отримана відповідачем, з урахуванням приписів ст. 242 ГПК України, 08.12.2025, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Синергія Систем» (далі - постачальник, відповідач) (в подальшому змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Маджоріста») та Комунальним некомерційним підприємством «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради (далі - покупець, позивач) укладено Договір № 11-24 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується здійснювати постачання, а покупець прийняти та оплатити на умовах. Викладених в Договорі і Додатку до нього, паливно-мастильні матеріали згідно бланків-дозволів (талонів).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, асортимент, кількість товару і його ціна встановлюються сторонами за погодженням в Додатках до цього Договору на підставі письмової або усної заявки покупця. Додатки до Договору є специфікацією в розумінні ст. 266 ГК України і складають невід`ємну частину цього Договору. Додатки до Договору (специфікації) сторони погоджують (підписують) на кожну партію товару.

Групове найменування товару: дизельне паливо (Євро5) код ДК 021:2015:09130000-9 «Нафта і дистиляти» згідно Єдиного закупівельного словника, затвердженого наказом Мінекономрозвитку України від 23.12.2015 № 1749.

Точне найменування палива (дизельне паливо, бензин), що поставляється за цим Договором, визначається в Додатках до цього Договору та виданих постачальником на користь покупця бланках-дозволах (талонах).

Згідно з пунктами 1.5 та 1.6 Договору постачання товару здійснюється через автозаправні станції постачальника.

Доказом факту поставки товару є видаткові накладні, оформлені у встановленому чинним законодавством та цим Договором порядку.

У відповідності до пунктів 2.1 та 2.2 Договору передача палива здійснюється шляхом заправки автомобільних заправних засобів покупця паливом за бланками-дозволами (талонами) на АЗС. Під паливом сторони розуміють зазначений у Додатку товар, що відповідає діючим в Україні ДСТУ, ТУ, іншим нормативно-технічним документам на паливо автомобільне.

Сторони домовились про те, що заправка автомобільних транспортних засобів покупця паливом починається з дня видачі бланків-дозволів (талонів) постачальником представнику покупця. Постачальник видає бланки-дозволи (талони) за вимогою представника покупця після отримання оплати. В момент пред`явлення бланку-дозволу (талону) для відпуску палива на АЗС здійснюється фіксація відпуску палива покупцю шляхом обліку і погашення пред`явленого бланку-дозволу (талону).

У пункті 2.10 Договору узгоджено, що строк дії бланків-дозволів (талонів) складає: 12 місяців від дати їх видачі покупцю (його вповноваженому представнику). По завершенню вказаного строку постачальник має право, але не зобов`язаний, в односторонньому порядку без попередження покупця та будь-яких негативних наслідків обмежити видачу палива по бланкам-дозволам (талонам), термін дії яких сплив. Покупець зобов`язаний скористуватись свої правом на отримання палива на протязі вказаного строку. По закінченню вказаного у цьому пункті строку протягом 10 днів покупець має право звернутись до постачальника, повернути йому бланки-дозволи (талони) та здійснити обмін не отриманого за такими талонами палива. Вартість палива при поверненні талонів встановлена в накладній на видачу відповідних бланків-дозволів (талонів) покупцю та зміні не підлягає. До повернення приймаються бланки-дозволи (талони) без помарок та виправлень. По завершенню строку дії бланків-дозволів (талонів) прострочені бланки-дозволи (талони) поверненню, заміні, отоварюванню не підлягають

Згідно з п. 3.1 Договору загальна ціна цього Договору визначається вартістю товару, отриманого покупцем впродовж всього терміну дії Договору, і складає 110 400,00 грн, у т.ч. ПДВ 18 400,00 грн.

Ціна товару за 1 літр палива встановлюється у підписаному сторонами Додатку до цього Договору, поширюється на весь обсяг визначеного у такому Додатку товару та є незмінною протягом усього строку дії бланків-дозволів (талонів), виданих постачальником покупцю на такий обсяг.

За умовами п. 4.1 Договору покупець зобов`язується сплатити, з дотриманням умов Додатку, повну вартість товару (у тому числі ПДВ), визначену у відповідному Додатку до цього Договору та видатковій накладній, на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з моменту отримання товару.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін і діє по 31.12.2024. Умови цього Договору можуть бути змінені лише за угодою сторін шляхом підписання Додаткових угод до цього Договору (п. 8.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено Специфікацію на суму 110 400,00 грн, відповідно до якої поставці підлягає дизельне паливо у кількості 2400 л.

19 лютого 2024 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої внесено зміни до Специфікації, а саме в частині кількості дизельного палива, шляхом зменшення до 2324,2653 л.

Також, 01 травня 2025 року сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої внесено зміни до Специфікації, а саме в частині кількості дизельного палива, шляхом зменшення до 2249,4779 л.

На виконання умов Договору відповідачем передано позивачу талони/скретч-картки на дизельне паливо згідно видаткових накладних № 48 від 11.01.2024 на суму 9 200,00 грн, № 351 від 19.02.2024 на суму 19 056,00 грн, № 1102 від 01.05.2024 на суму 19 920,00 грн, № 1414 від 03.06.2024 на суму 29 880,00 грн, № 2553 від 23.10.2024 на суму 31 872,00 грн.

Позивачем в свою чергу, на виконання умов Договору оплачено передані талони/скретч-картки згідно платіжних інструкцій № 3 від 12.01.2024 на суму 9 200,00 грн, № 151 від 21.02.2024 на суму 19 056,00 грн, № 436 від 03.05.2024 на суму 19 920,00 грн, № 592 від 13.06.2024 на суму 29 880,00 грн, № 1235 від 31.10.2024 на суму 31 872,00 грн.

02.01.2025 інженер позивача звернувся до директора позивачі із Рапортом, у якому зазначив, що постачальником було відмовлено в заправці транспортного засобу.

06.08.2025 позивачем, у складі комісії складено Акт про неотримання товару № 1 на загальну суму 23 904,00 грн, у зв`язку із закриттям автозаправних станція постачальника.

Позивач звернувся до відповідача із Претензіями № 825 від 11.08.2025 та № 855 від 27.08.2025 про повернення суми 23 904,00 грн, сплаченої за невідпущений на автозаправних станціях пальне.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання в частині поставки дизельного палива у кількості 480 л. на суму 23 904,00 грн за отриманими згідно видаткової накладної № 2553 від 23.10.2024 талонами/скретч-картками, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача суму попередньої оплати за товар за Договором у розмірі 23 904,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 6 ст. 265 ГК України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Отже, перелік істотних та обов`язкових умов договору поставки (купівлі-продажу) визначено у главі 54 ЦК України.

Відповідно до положень статей 655, 656, 691, 712 ЦК України істотними умовами договору поставки є предмет (товар, майно або майнові права) та ціна товару.

Судом встановлено, що між сторонами було погоджено всі істотні умови договору поставки та на виконання умов Договору відповідачем передано позивачу талони/скретч-картки на дизельне паливо згідно видаткових накладних № 48 від 11.01.2024 на суму 9 200,00 грн, № 351 від 19.02.2024 на суму 19 056,00 грн, № 1102 від 01.05.2024 на суму 19 920,00 грн, № 1414 від 03.06.2024 на суму 29 880,00 грн, № 2553 від 23.10.2024 на суму 31 872,00 грн, які оплачено позивачем згідно платіжних інструкцій № 3 від 12.01.2024 на суму 9 200,00 грн, № 151 від 21.02.2024 на суму 19 056,00 грн, № 436 від 03.05.2024 на суму 19 920,00 грн, № 592 від 13.06.2024 на суму 29 880,00 грн, № 1235 від 31.10.2024 на суму 31 872,00 грн.

Так, спільним Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики 20.05.2008 року № 281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка згідно ст. 1 встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів, та поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів. Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

За визначенням наданим в Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

При цьому, судом визначено правову природу сплаченої позивачем суми коштів у розмірі 23 904,00 грн., щодо якої між сторонами виник спір, саме як попередня оплата, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

Правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором не змінюється і залишається такою до моменту, коли сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.

Отже, до моменту пред`явлення уповноваженими представниками позивача бланків дозволу на АЗС, означені кошти залишаються попередньою оплатою.

Питання щодо повернення попередньої оплати у випадку непоставки товару врегульовано статтею 693 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З аналізу вищевказаних положень чинного законодавства вбачається, що умовою застосування положень статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, тобто в установлений строк. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, з моменту направлення позивачем вимоги про повернення суми попередньої оплати у відповідача виникають грошові зобов`язання з повернення суми передплати, які замінюють зобов`язання з поставки товару, котрі не були виконані вчасно.

Проте, передумовою застосування статті 693 ЦК України, в будь-якому разі є не виконання обов`язку продавцем з поставки (передачі) товару у передбачений (домовлений) строк, та саме позивач має довести суду, що строк поставки (передачі) товару є таким, що настав та прострочений відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2025 інженер позивача звернувся до директора позивачі із Рапортом, у якому зазначив, що постачальником було відмовлено в заправці транспортного засобу.

06.08.2025 позивачем, у складі комісії складено Акт про неотримання товару № 1 на загальну суму 23 904,00 грн, у зв`язку із закриттям автозаправних станція постачальника.

Позивач звернувся до відповідача із Претензіями № 825 від 11.08.2025 та № 855 від 27.08.2025 про повернення суми 23 904,00 грн, сплаченої за невідпущений на автозаправних станціях пальне, проте означені претензії залишені відповідачем без відповіді та реагування.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 23 904,00 грн згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Відповідачем вказаний обов`язок не спростований, доказів поставки товару або повернення попередньої оплати не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене вище, враховуючи встановлений судом факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань в частині поставки товару вартістю 752 828,10 грн, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення відповідачем покупцю передоплати у розмірі 23 904,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маджоріста» (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9; ідентифікаційний код: 44876120) на користь Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня № 3" Криворізької міської ради (50002, м. Кривий Ріг, вул. Гірничих інженерів, 13К; ідентифікаційний код: 01986173) попередню оплату в розмірі 23 904 (двадцять три тисячі дев`ятсот чотири) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 09.02.2026

Суддя О.А. Грєхова