РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2026Справа № 911/2140/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №911/2140/25

За позовом Виконавчого комітету Шепетівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консультпан» (попереднє найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц Систем»)

про стягнення 467181,60 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Виконавчий комітет Шепетівської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц Систем» (далі - відповідач) про стягнення 467181,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що придбані позивачем талони на пальне за договором №447 від 20.12.2024, неможливо використати на АЗС «Авіас» та «ANP», оскільки останні не працюють та не здійснюють відпуск пального, у зв`язку з чим на переконання позивача наявні правові підстави для стягнення з відповідача сплаченої вартості за паливо в сумі 467181,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2025 позов Виконавчого комітету Шепетівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц Систем» про стягнення 467181,60 грн, направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи №911/2140/25 між суддями справу передано на розгляд судді Васильченко Т.В.

Відповідно до частини 6 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №911/2140/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строки на подачу заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023, внесено зміни до ряду статей Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц Систем» має зареєстрований «Електронний кабінет» в підсистемі «Електронний суд» в Єдиній судовій інформаційно- комунікаційній системі.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням зазначеного, ухвала Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу до Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про доставку електронного листа, яке отримано з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що документ в електронному вигляді "ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (без виклику сторін)" від 08.09.2025 по справі №911/2140/25 (суддя Васильченко Т.В.) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц Систем» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 08.09.2025 о 16:54 год.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач, у визначений судом строк, не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 року між Виконавчим комітетом Шепетівської міської ради (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц Систем» (нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Консультпан») (далі - постачальник) було укладено договір №447 (далі - договір), предметом якого є обов`язок постачальника передати у власність покупця, а покупець зобов`язується оплатити пально-мастильні матеріали: бензин А-95, дизельне пальне (в талонах (код ДК 021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти) до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору бензин А-95 та дизельне пальне (надалі іменується - товар), (ДК 021:2015 « 09130000-9»). Право власності на товар переходить до покупця в момент підписання накладної на партію товару.

Згідно з пунктами 2.1 та 2.2 договору найменування товару: згідно видаткових накладних та специфікації на товар. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: бензин А-95 - 1000 л, дизельне пальне - 7790 л.

Відпуск товару з АЗС покупцю здійснюється за довірчими документами-талонами на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 (п. 2.3 договору).

Пунктом 2.7 договору визначено, що загальна вартість договору, становить 467181,60 грн (чотириста шістдесят сім тисяч сто вісімдесят одна гривня 60 копійок, у т.ч. ПДВ (20%) 77863,60 грн).

Відповідно до пункту 2.8 договору розрахунок за товар здійснюється покупцем лише після передачі постачальником покупцю відповідних паливних (талонів) разом з видатковою накладною протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання покупцем видаткової накладної.

За умовами пункту 2.9 договору оплата товару здійснюється в межах реального фінансування видатків на зазначені цілі. У разі затримки фінансування покупця, розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання покупцем коштів для закупівлі товару на свій рахунок.

Згідно з п. 3.3 договору талони повинні мати термін дії не менше 12 місяців з моменту їх отримання. Постачальник гарантує продовження їх терміну до одного року, з можливістю подальшого рівноцінного обміну талонів, строк дії яких закінчується, на діючі, з розрахунком 1:1 (один до одного).

Приймання-передача товару здійснюється за видатковою накладною, яка підписується обома сторонами. Передача покупцю товару за цим договором здійснюється продавцем на АЗС шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця талонів. Талон є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у талоні кількості і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених талонах вважаються виконаними, товар вважається переданим продавцем - з моменту фактичної заправки автомобіля покупця певною кількістю товару, яка зазначена у талоні (пункти 4.1-4.2 договору).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку товару (талони) у строки та в порядку, що встановлені цим договором; поставляти покупцю талони, на підставі яких покупець зможе отримати товар від постачальника на автозаправних станціях з можливістю здійснення заправки бензином А-95, дизельним пальним в м. Шепетівка, Хмельницької області та по всій території України. У той же час, покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлений товар (талони); приймати товар згідно умов даного договору (п. 5.3 договору).

Цей договір складений в двох примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу, вступає в дію з моменту підписання і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині виконання зобов`язань - до повного та належного їх виконання сторонами за цим договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну зі сторін від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього договору (пункти 9.1 та 9.2 договору).

Додатком №1 до договору №447 від 20.12.2024 сторонами було підписано специфікацію, умовами якої сторони визначили найменування товару, його кількість, ціну за одиницю з ПДВ та загальну вартість з ПДВ, а саме: бензин А-95 (талони), кількість 1000 л., ціна за одиницю 54,00 грн з ПДВ, загальною вартістю 54000,00 грн з ПДВ та дизельне пальне (талони), кількість 7790 л, ціна за одиницю 53,04 грн з ПДВ, загальною вартістю 413181,60 грн з ПДВ; разом: 467181,60 грн з ПДВ.

У подальшому, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідачем було передано позивачу паливні талони на 1000 літрів бензину А-95 та 7790 літрів дизельного палива загальною вартістю 467181,60 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної №2385 від 23.12.2024.

У свою чергу, позивач виконуючи власні зобов`язання за укладеним договором, сплатив на користь відповідача вартість отриманих паливних талонів в сумі 467181,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1349 від 26.12.2024 на суму 467181,60 грн.

Втім, як зазначає позивач, після укладення договору на визначених автозаправних станціях почалися перебої з наявністю пального і позивачу неодноразово було відмовлено в заправці пальним його транспортних засобів за талонами, виданими відповідно до договору, через відсутність палива на вказаних заправках, у зв`язку з чим комітет позбавлений можливості отримати оплачений ним обсяг палива на загальну суму 467181,60 грн, згідно з талонами у кількості 40 шт. на бензин А-95 об`ємом 1000 літрів та у кількості 616 шт. на дизельне паливо об`ємом 7790 літрів.

Зважаючи на викладені обставини, позивач звернувся до відповідача з претензією від 31.01.2025 року №03-08/459, в якій просив відповідача виконати зобов`язання по договору №447 від 20.12.2024 та забезпечити можливість реалізувати талони на АЗС для заправки транспортних засобів позивача.

01.05.2025 року позивач повторно звернувся до відповідача з претензією №03-08/1966, у якій запропонував відповідачу в разі відсутності можливості реалізувати талони на АЗС для заправки транспортних засобів, вирішити питання з поставкою товару, в будь-який з таких способів: прийняти талони та повернути їх вартість на момент їх придбання на рахунок виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області; обміняти талони на талони (скетч-картки) іншого постачальника палива.

Втім, вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 Цивільного кодексу України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до приписів статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

За умовами договору предметом поставки фактично є бензин та дизельне пальне, відпуск яких здійснюється на підставі пред`явлених покупцем талонів, що надані постачальником за відповідною видатковою накладною.

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року № 281/171/578/155, талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.

За змістом пункту 4.1 договору передача покупцю товару за цим договором здійснюється продавцем на АЗС шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця талонів.

Талон є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у талоні кількості і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених талонах вважаються виконаними, товар вважається переданим продавцем - з моменту фактичної заправки автомобіля покупця певною кількістю товару, яка зазначена у талоні (пункт 4.2 договору).

Отже, талон не підтверджує право власності на придбане пальне, а містить лише інформацію про вид і об`єм нафтопродуктів, попередньо оплачених позивачем. Фактичне ж отримання пального відбувається лише на АЗС.

За таких обставин, позивач вважається таким, що фактично отримав товар лише після отоварення талонів на АЗС (отримання відповідних паливно-мастильних матеріалів на підставі цих талонів).

Проте, всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач у повному обсязі не виконав покладеного на нього обов`язку з передачі товару на сплачену комітетом суму коштів у загальному розмірі 467181,60 грн згідно невикористаних талонів у кількості 1000 літрів бензину А-95 вартістю 54 грн/1 літр пального на суму 54000,00 грн та у кількості 7790 літрів дизельного пального вартістю 53,04 грн/1 літр на суму 413181,60 грн, заборгувавши таким чином позивачу 467181,60 грн, доказів зворотного матеріали справи не містять і відповідач під час розгляду даної справи не надав.

Поряд з тим, відповідачем не було надано й доказів на спростування того, що у спірний період позивач був позбавлений можливості здійснити заправку транспорту на АЗС, або докази отоварення позивачем спірних талонів.

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За приписами частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 Цивільного кодексу України).

Можливість обрання варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2025 року в справі №910/18530/23.

При цьому, суд зауважує, що у статтях 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Як предмет договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

У частинах 1 і 4 статті 631 цього Кодексу передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/9167/19.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 467181,60 грн перерахована позивачем як попередня оплата за товар, отримання якого не забезпечено відповідачем на виконання взятих на себе за договором зобов`язань, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, а також доказів поставки товару на цю суму, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача про стягнення зазначеної суми боргу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини щодо доведеності та обґрунтованості вимог позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 76-80, 129, 165, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Виконавчого комітету Шепетівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консультпан» (попереднє найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц Систем») задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консультпан» (попереднє найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерференц Систем») (03146, м. Київ, вул. Юри Гната, буд. 20; ідентифікаційний код 45067285) на користь Виконавчого комітету Шепетівської міської ради (30405, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, м. Шепетівка, вул. Соборності, буд. 4; ідентифікаційний код 04060789) заборгованість у розмірі 467181 (чотириста шістдесят сім тисяч сто вісімдесят одна) грн 60 коп. та судовий збір у розмірі 7007 (сім тисяч сім) грн 72 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.02.2026.

Суддя Т.В. Васильченко