УХВАЛА

10 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 910/5891/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про визнання права та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківськцемент» (далі - ПАТ «Івано-Франківськцемент», скаржник) 30.01.2026 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, зокрема, просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 у справі №910/5891/25 (повний текст постанови складено 20.01.2026) скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2026 для розгляду касаційної скарги у справі №910/5891/25 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі ПАТ «Івано-Франківськцемент» визначає підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

Із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України зазначає про те, що суди попередніх інстанцій застосували норму права, а саме пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Касаційного господарського суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 09.06.2021 у справі №911/3039/19, від 08.09.2021 у справі №910/10444/20, від 24.10.2019 у справі №904/3315/18, від 12.01.2022 справі №520/13586/18 та від 16.02.2022 у справі №914/1954/20;

із посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: підпункту 2 пункту 7 Статуту АТ "Укрзалізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015; пункту 68 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457; підпункту 6 статті 2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; пункту 9.12. Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996; підпункту 20 пункту 4 Положення «Про Міністерство розвитку громад та територій України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 №460 (в редакції, чинній на момент припинення дозволу); пункту 20.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009;

із посиланням на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України зазначає про те, що суди не дослідили зібрані у справі докази, а саме: інструкції, накази та листи регіональної філії «Львівська залізниця», графіки руху сировинних поїздів та перевізні документи (залізничні накладні), згідно з якими здійснювався рух сировинних поїздів позивача, ділянками колій загального користування; інформаційні довідки щодо кількості виїздів власних локомотивів ПАТ «Івано-Франківськцемент» на маршрут Ямниця-Дубівці-Ямниця щодо фінансових втрат ПАТ «Івано-Франківськцемент» при перевезенні сировини локомотивами АТ «Українська залізниця», з яких убачається порушене право позивача.

З огляду на викладене касаційна скарга ПАТ «Івано-Франківськцемент» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, адже на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження постанови у цій справі, беручи до уваги дату складання її повного тексту.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи №910/5891/25, з огляду на технічний стан функціонування та наповнення Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 294, 314 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №910/5891/25 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 17 березня 2026 року о 13:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. №302.

3. Учасник справи має право подати відзив на касаційну скаргу до 25 лютого 2026 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду шляхом надсилання / подання процесуальних документів через Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами. Реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) не позбавляє права на подання документів у паперовій формі. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

4. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Суд роз`яснює, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду враховуючи наявність у Суду технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції та/або з урахуванням воєнного стану сторони можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

5. Витребувати матеріали справи №910/5891/25 Господарського суду міста Києва за позовом Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права та зобов`язання вчинити дії.

6. Копії ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов