ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 лютого 2026 рокуСправа № 922/5005/23
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні питання про судові витрати у справі №922/5005/23
про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії, стягнення 510 000,00 грн
від позивача - участі не брали,
від відповідача - Гура К.В. адвокат, ордер серії ВА №1077187 від 04.04.2024.
У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Рішенням від 04.03.2025 господарський суд задовольнив позовні вимоги повністю. Розірвав договір поставки від 32.01.2023 №02-01/23, укладений між ТОВ "Вера" та ПП "Агрореммаш-Спецтехніка". Стягнув з ПП "Агрореммаш-Спецтехніка" на користь ТОВ "Вера" 510000,00 грн, 15902,88 грн витрат на проведення експертизи та 10334,00 грн судового збору. Зобов`язав ПП "Агрореммаш-Спецтехніка" прийняти від ТОВ "Вера" обрізувач садовий контурний ОСК-10.

Ухвалою від 01.04.2025 суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №922/5005/23 на 15.04.2025.

Згідно ухвали від 09.04.2025, у зв`язку з направленням матеріалів справи №922/5005/23 до суду апеляційної інстанції, суд відклав судове засідання з вирішення питання про судові витрати до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 16.12.2025 залишив без змін рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.03.2025 у справі №922/5005/23.

02.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла заява з проханням призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №922/5005/23, яке провести без його участі.

09.01.2026 матеріали справи повернуто Господарському суду Кіровоградської області.

Ухвалою від 12.01.2026 суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 05.02.2026 о 09:10 год.

Ухвалу суду від 01.12.2025 надіслано до електронних кабінетів сторін. Відповідач отримав таку ухвалу 12.01.2026 18:13.

12.01.2026 через систему "Електронний суд" представник позивача адвокат Остропілець В.Р. подав суду заяву про долучення до справи ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1883798 від 01.12.2025.

03.02.2026 через систему "Електронний суд" відповідач подав суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, за змістом якої просить відмовити в задоволенні заяви.

У засіданні суду 05.02.2026 представник відповідача підтримав заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача участі не брав.

Суд ураховує заяву представника позивача адвоката Остропільця В.Р. від 01.01.2026 про проведення засідання без його участі.

За ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглядаючи заяву по суті, суд враховує таке.

У позові позивач зазначив попередній (орієнтований) розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн та просив їх стягнути з відповідача.

За ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина восьма статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною четвертою статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи у суді гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 40 000,00 грн позивач подав Договір про надання правничої допомоги від 01.01.2023, акт приймання надання юридичних послуг від 21.11.2023.

Так, 01.01.2023 адвокат Остропілець В.Р. (Адвокат) та Дорошенко О.І. (Клієнт) уклали Договір про надання правничої допомоги (далі - Договір), за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат, приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу (надалі - Послуги) по напрямкам діяльності визначеним у п. 1.1. Договору.

Згідно п. 4.2. Договору, розмір гонорару та порядок його сплати визначений сторонами додатково в усному або письмовому порядку та відображаються у первинних документах згідно вимог чинного законодавства України.

У п. 4.4. Договору, сторони погодили, що факт надання правничої допомоги підтверджується актом приймання- передачі наданих послуг, що підписується Сторонами щомісячно.

За п. 5.1. Договору, він набирає чинності після його підписання сторонами і діє до 31.12.2023.

Договір підписано сторонами.

На підтвердження факту надання послуг з правничої допомоги, 21.11.2023 ТОВ "Вера" та адвокат Остропілець В.Р. підписали Акт приймання наданих юридичних послуг, за яким Адвокат надав Замовнику наступні послуги: попередня консультація; проста усна консультація, без надання виписки із законодавства; письмова юридична консультація клієнта з посиланням на норми законодавства; юридична експертиза договору та додатків з наданням письмового звіту; розробка стратегії юридичного супроводу; досудове врегулювання спорів (правовий аналіз наявних матеріалів, підготовка та написання претензій, участь в переговорах); вивчення матеріалів справи з метою визначення судової перспективи спору; складання позовної заяви; захист інтересів підприємства в господарському суді.

У п. 2. Акта, замовник підтверджує, що послуги надані в повному обсязі і належної якості.

За п. 3. Акта, вартість послуг, вказаних в п. 1 Акту становить 40 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2023 ТОВ "Вера" видало адвокату Остропільцю В.Р. довіреність №115.

Адвокат Остропілець В.Р. брав участь у розгляді справи.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, зроблено висновок, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно з частиною першою статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Так, дослідивши подані позивачем докази на підтвердження судових витрат суд зазначає, що наданий позивачем Договір від 01.01.2023 укладений між адвокатом та фізичною особою, а не ТОВ "Вера".

Відтак, позивач не надав укладений між ним та адвокатом Остропільцем В.Р. Договір про надання правової допомоги, де, зокрема, погоджено розмір винагороди адвоката та порядок її обчислення.

Водночас розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Більше того, з Акта приймання наданих юридичних послуг від 21.11.2023 не вбачається надання погоджених послуг у даній справі №922/5005/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вера" до Приватного підприємства "Агрореммаш-спецтехніка" про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії, стягнення 510 000,00 грн та пов`язаність таких послуг з даною справою.

Відтак, на підтвердження надання професійної правничої допомоги у даній справі адвокатом Остропільцем В.Р. ТОВ "Вера" є довіреність №115 від 18.11.2023, з якої не має можливості визначити погоджений сторонами розмір винагороди адвоката.

Відповідач у письмових поясненнях від 18.02.2025 зазначив таке: "Так в матеріалах справи відсутній договір між Позивачем і адвокатом, яким узгоджено істотні умови при наданні адвокатом послуг по даній справі.

Наявний акт приймання надання юридичних послуг від 21.11.2023р. з якого вбачається перелік наданих послуг та сума в 40000,00 грн. Крім того в пункті 2 зазначеного Акту вказується, що Замовник (Позивач по справі) підтверджує, що послуги надані в повному обсязі і належної якості. Однак даний документ складено до надання всіх послуг, що вказує на спотворення інформації в даному Акті. Та не відомо на умовах якого саме договору він складений та чи саме стосується цієї справи.

В зв`язку з вищевикладеним вважаємо, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ "ВЕРА".

Також, відповідач у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що договору між адвокатом і ТОВ "ВЕРА" до матеріалів справи не додано, так як договір укладено з фізичною особою, а не товариством. Також, повноваження у даній справі адвокату надано лише 18.11.2023 р., згідно довіреності №115, а вже 21.11.2023 року був складений Акт приймання наданих юридичних послуг від 21.11.2023 р. Відповідач вважає, що підготовка доказів на підтвердження наданої правничої допомоги не повинна містити в собі формальний підхід до даного питання, адже це позбавляє сторону реалізувати передбачене законодавством право на відшкодування судових витрат, та позбавляє можливості суд належним чином оцінити докази.

Аналізуючи вказані обставини, матеріали справи не містять належних доказів понесених ТОВ "Вера" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн, яка надавалась йому у справі адвокатом Остропільцем В.Р.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Вера" у стягненні з Приватного підприємства "Агрореммаш-спецтехніка" витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вера" у стягненні з Приватного підприємства "Агрореммаш-спецтехніка" витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити сторонам (до електронних кабінетів).

Повне додаткове рішення складено 05.02.2026.

Суддя В.Г. Кабакова