ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

12 лютого 2026 року м. ХарківСправа № 922/4360/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Салтівської окружної прокуратури м. Харкова про забезпечення позову від 11.02.2026 у справі

за позовом Салтівської окружної прокуратури міста Харкова (61038, м. Харків, вул. Глобинська, 23)
до 1) Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, м. Харків) 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, м. Харків) 3)Фізичної особи-підприємця Заболотного Анатолія Сергійовича ( АДРЕСА_1 ) 4) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) 5) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) 6) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) 7) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 )
про визнання недійсним договору та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до 1) Харківської міської ради, 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 3) Фізичної особи-підприємця Заболотного Анатолія Сергійовича, 4) ОСОБА_1 , 5) ОСОБА_2 , 6) ОСОБА_3 , 7) ОСОБА_4 , в якій просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2014 № 5221-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою підприємцем Заболотним Анатолієм Сергійовичем (код НОМЕР_1 ), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 3499;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Заболотного Анатолія Сергійовича (код НОМЕР_1 ) повернути Харківській міській територіальній громаді в особі Харківської міської ради () об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху 1-го поверху №1, 2, 5-:-8, 10, 14, 21, 21а, 21б, 22, 22а, 35, 2-го поверху №23-:-29, 31-:34, 31а, загальною площею 454,6 кв.м, що розташовані в нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: АДРЕСА_6 , а Харківську міську раду - прийняти у власність зазначені приміщення;

- судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

11.02.2026 прокурором подана заява про забезпечення позову, в якій прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будь-які реєстраційні дії відносно:

- приміщення (групи приміщень), об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 120, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 7, 8, 21а, 21б, 22а, 35, 2-го поверху № 29 площею 67,1 кв.м, в літ. "Б-2", що розташовані в нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: АДРЕСА_6 ;

- приміщення (групи приміщень), об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 120, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 2, 5, 6, 14, 22 площею 87,5 кв.м, в літ. "Б-2", що розташовані в нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: АДРЕСА_6 ;

- приміщення (групи приміщень), об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 120, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 1, 10, 21, 2-го поверху № 23, 24, 25, 26, 28, 31, 31а, 32, 33, 34 площею 305,4 кв.м, в літ. "Б-2", що розташовані в нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: АДРЕСА_6 .

Заяву мотивовано, зокрема, тим, що в процесі судового розгляду справи 22.12.2025 право власності на спірний об`єкт нерухомого майна перейшло до ОСОБА_5 на підставі договору дарування № 3-196 від 10.12.2025. Крім того, 22.12.2025 новим власником ОСОБА_5 здійснено поділ об`єкту спірного майна на 3 об`єкти площами:

- 61,7 кв.м (продано ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 02.01.2026);

- 87,5 кв.м (продано ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2025);

- 305,4 кв.м (продано ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2026).

У подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договори іпотеки щодо спірного майна.

Прокурор вважає, що на теперішній час наявні достатні підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення, постановленого за позовом прокурора, буде унеможливлено, оскільки фактичні власники спірного нерухомого майна можуть, та є підстави стверджувати, про намір і в подальшому розпоряджатися своєю власністю, що є предметом позову прокурора на власний розсуд в будь-який час.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд враховує наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (постанови Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 910/7013/20, від 15.09.2021 у справі № 910/7013/20, від 25.06.2025 у справі № 918/1354/23).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 зазначила, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Надаючи оцінку запропонованим прокурором заходам забезпечення позову, суд виходить з того, що в період розгляду Господарським судом Харківської області справи № 922/4360/25 відповідачем Заболотним С.А здійснено відчуження спірних нежитлових приміщень 1-го поверху №1, 2, 5-:-8, 10, 14, 21, 21а, 21б, 22, 22а, 35, 2-го поверху №23-:-29, 31-:34, 31а, загальною площею 454,6 кв.м, що розташовані в нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 155/93, які піддано поділу та подальшій реалізації шляхом продажу та передачі в іпотеку на користь інших співвідповідачів.

З урахуванням наведених прокурором доводів, суд визнає обґрунтованими посилання прокурора на те, що у разі відчуження відповідачами спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, передачі їх у власність чи користування іншим суб`єктам, в подальшому у разі задоволення позову виконання рішення суду, ухваленого за наслідками розгляду даної справи, може суттєво ускладнити виконання рішення суду або унеможливити таке виконання. Тобто не вжиття заявлених прокурором заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав у випадку задоволення позову прокурора та призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

При цьому суд враховує ту обставину, що наразі у відповідачів наявне нічим не обмежене право в будь-який момент розпорядитися спірним майном.

Щодо запропонованих заходів забезпечення позову заявника у спосіб заборони здійснювати реєстраційні дії, слід врахувати припис п. 2 ч. 1 ст.28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", яким визначено, що однією з підстав для відмови у державній реєстрації є відомості у Єдиному державному реєстрі про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Таким чином, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Суд також враховує, що заборона вчинення реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна не завдасть шкоди та збитків відповідачам, не позбавить їх прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідачів реалізувати вказане майно третім особам.

З огляду на викладене вище, суд вважає заявлені прокурором заходи забезпечення позову обґрунтованими, адекватними та співмірними із позовними вимогами та такими, що забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що заява прокурора про забезпечення позову у справі є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) (ч. 1 ст. 141 ГПК України).

У даному випадку суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для відповідачів чи інших осіб, та спрямовані на те, щоб не допустити перехід права власності до третіх осіб, що унеможливить виконання можливого рішення у даній справі та призведе до необхідності звернення до суду з іншими позовами, більше того, такі заходи носять тимчасовий характер, що є адекватною мірою та балансом інтересів сторін у такій ситуації.

Аналогічні позиції щодо такого питання викладені у Постановах Верховного Суду у справі № 916/870/18 від 15.01.2019 та № 916/73/19 від 27.06.2019.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Салтівської окружної прокуратури м. Харкова про забезпечення позову у справі № 922/4360/25 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будь-які реєстраційні дії відносно:

- приміщення (групи приміщень), об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 120, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 7, 8, 21а, 21б, 22а, 35, 2-го поверху № 29 площею 67,1 кв.м, в літ. "Б-2", що розташовані в нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 155/93;

- приміщення (групи приміщень), об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 120, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 2, 5, 6, 14, 22 площею 87,5 кв.м, в літ. "Б-2", що розташовані в нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 155/93;

- приміщення (групи приміщень), об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 120, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 1, 10, 21, 2-го поверху № 23, 24, 25, 26, 28, 31, 31а, 32, 33, 34 площею 305,4 кв.м, в літ. "Б-2", що розташовані в нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 155/93.

3. Дана ухвала відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Салтівська окружна прокуратура м.Харкова (м. Харків, вул. Глобинська 23, 61038; код ЄДРПОУ ).

5. Боржниками за даною ухвалою є:

- ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 );

- ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 );

- ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 );

- ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 ).

6. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили 12.02.2026, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 13.02.2029.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 255-257 ГПК України.

СуддяІ.В. Трофімов

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.