УХВАЛА

м. Київ

03.02.2026Справа №910/3205/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Морозова С.М., при секретарі судового засідання Кот О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

заяву Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт, м. Київ

про відстрочення виконання рішення суду у справі №910/3205/24

у справі

за первісним позовом Державного підприємства Міністерства оборони України Агенція оборонних закупівель, м. Київ

до Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт, м. Київ

про стягнення 50 161 087,59 грн,

за зустрічним позовом Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт, м. Київ

до Державного підприємства Міністерства оборони України Агенція оборонних закупівель, м. Київ

про внесення змін до договору

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): не з`явились;

від відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) (заявник): Свиридов І.Б. (в порядку самопредставництва).

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 року Державне підприємство Міністерства оборони України Агенція оборонних закупівель (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт суми пені в розмірі 16 214 985,60 грн, суми штрафу в розмірі 20 637 254,40 грн та суми відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 13 308 847,59 грн у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №22/2-18-EDK-23 в частині вчасної поставки замовлених позивачем товарів.

05.04.2024 року відповідачем подано до суду зустрічний позов в якому він просить внести зміни до Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №22/2-18-EDK-23 від 27.10.2023 року, шляхом його доповнення пунктом 4.3. наступного змісту: 4.3. У зв`язку з істотною зміною обставин, виконавець зобов`язаний поставити першу партію товару у кількості 6500 одиниць у строк до 31 січня 2024 року включно. Цей пункт має переважну силу над пунктом 4.1. цього Контракту та будь-якими іншими змінами внесеними до пункту 4.1. та/або Специфікації до Контракту, в частині що встановлює відмінний, від закріпленого у реченні першому пункту 4.3. цього Контракту, строк поставки першої партії товару у кількості 6500 одиниць.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт на користь Державного підприємства Міністерства оборони України Агенція оборонних закупівель суму пені в розмірі 14 846 964,90 грн, суму процентів за користування коштами в розмірі 12 202 984,85 грн та суму судового збору в розмірі 689 240,83 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 року рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 року в частині первісного позову скасовано частково та прийнято в цій частині нове рішення в наступній редакції:

1. Позов Державного підприємства Міністерства оборони України Агенція оборонних закупівель задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт (, адреса: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, б. 7) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України Агенція оборонних закупівель (, адреса: 04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2) 7423482 (сім мільйонів чотириста двадцять три тисячі чотириста вісімдесят дві),45 грн пені, 9449719 (дев`ять мільйонів чотириста сорок дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять),30 штрафу, 6101492 (шість мільйонів сто одна тисяча чотириста дев`яносто дві),43 процентів за користування грошовими коштами та 689240 (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч двісті сорок),83 грн судового збору за подання позовної заяви.

12.01.2026 року Господарським судом міста Києва на виконання Постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 року видано відповідні накази.

14.01.2026 року від Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт до суду надійшла заява про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 року на один рік з дати його ухвалення до 02.12.2026 року, або на інший строк, який суд вважатиме справедливим, розумним та пропорційним за наявних обставин справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 розгляд заяви Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 у справі №910/3205/24 призначено на 03.02.2026.

02.02.2026 до суду від Державного підприємства Міністерства оборони України Агенція оборонних закупівель надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення.

03.02.2026 до суду від Державного підприємства Міністерства оборони України Агенція оборонних закупівель надійшло клопотання про проведення засідання за відсутності представника.

В судове засідання 03.02.2026 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином, проте в матеріалах справи наявне клопотання про проведення засідання за відсутності представника.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, подану заяву та заслухавши пояснення представника заявника, котрий просив її задовольнити, суд постановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Підстави для відстрочення виконання судового рішення передбачені частинами 3, 4 статті 331 Господарського кодексу України, за змістом яких підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу судового акту про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Заява Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт про відстрочення рішення обґрунтована тим, що станом на сьогоднішній день воно має значну протерміновану заборгованість, що пов`язана з виконанням державних контрактів, яка підтверджується рішеннями органів судової влади, поряд з цим існують обставини, що істотно укладнюють можливість виконання рішення суду.

Також зазначає, що докладає максимум зусиль щодо погашення підтвердженої органами судової влади заборгованості. Проте присуджена до стягнення сума за наслідками розгляду справи №910/3205/24 фактично становить весь його чистий прибуток за 9 місяців 2025 року, який залишився в розпорядженні після сплати податку на прибуток та дивідендів на користь Держави.

Окрім іншого вказує, що заявником вживаються додаткові заходи щодо збільшення фінансових можливостей для виконання судових рішень, які набрали законної сили.

За наведених обставин заявник просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі на термін один рік з моменту ухвалення рішення.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом), заперечуючи щодо поданої заяви, зазначає, що відсутні підстави для її задоволення. Так, зокрема вказує, що фінансові показники Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт свідчать про стабільну та прибуткову діяльність, а також наявність достатніх коштів для виконання рішення.

Окрім іншого, наголошує на тому, що суд при ухваленні рішення вже врахував фінансові можливості Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт та зменшив розмір пені, штрафу та процентів на 50% від заявленої суми, а тому рішення було прийнято саме з урахуванням інтересів відповідача та необхідності збалансування прав обох сторін.

У зв`язку з наведеним, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) просить суд відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" Європейський Суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки чи розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, враховуючи, що необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У даному випадку, за результатом розгляду поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду судом встановлено, що заявником не надано належних доказів на підтвердження існування виключних обставин, що можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість його виконання.

Частина 2 ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відсутність відповідних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України" та не є тими обставинами, з якими приписи ст. 331 ГПК України пов`язують можливість надання відстрочки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України" зазначив, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній статті 1 Першого протоколу.

Таким чином, постановлення на користь позивача в даній справі судового рішення про стягнення з відповідача грошових коштів у незалежності від правової природи цих коштів, становить "майно" позивача, на отримання якого позивач має легітимні сподівання.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

У той же час згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між сторонами виникли господарські відносини, а приписи законодавства не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які здійснюють виконання оборонних чи інших державних замовлень, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Окрім того, Північний апеляційний господарський суд у даній справі зменшив розмір штрафних санкцій, що підлягала стягненню з відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом), на 50% відсотків.

Суд зауважує, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

З урахуванням наведеного, балансу інтересів сторін, права на справедливий судовий розгляд та ефективний захист, а також відсутності з боку відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) зналежних доказів на підтвердження виняткових обставин у розумінні ст. 76 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт про відстрочення виконання рішення у справі №910/3205/24.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне госпрозрахункове зовнішньоторговельне підприємство Спецтехноекспорт про відстрочення виконання рішення суду у справі №910/3205/24 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

повний текст ухвали підписано 05.02.2026

Суддя Сергій МОРОЗОВ