ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1454/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу № 909/1454/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" до фізичної особи-підприємця Яцентого Тараса Романовича про стягнення 154 445,58 грн.

Суть спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Яцентого Тараса Романовича, і з урахуванням зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення штрафу та збільшення розміру позовних вимог в частині нарахування пені просить стягнути з відповідача 154 445,58 грн, з яких: 140 724,60 грн основного боргу, 8036,23 грн штрафу (5% від вартості неоплаченого товару), 5 684,75 грн пені - за період з 13.12.2025 по 06.01.2026.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № ЄК-Р287 від 07 листопада 2025 року в частині оплати за поставлену продукцію.

За неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач нарахував пеню (п. 6.2. Договору) та штраф (п. 6.3. Договору).

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 18.12.2025 для розгляду справи № 909/1454/25 визначено суддю Горпинюка І.Є.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 909/1454/25; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та повідомив, що останні мають право у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, подати суду відповідне обґрунтоване клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін: відповідач - в строк для подання відзиву; позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Копію ухвали від 23.12.2025 про відкриття провадження у справі суд надіслав сторонам відповідно до вимог ст. 120 ГПК України.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, копія зазначеної вище ухвали доставлена до електронного кабінету позивача 23.12.2025 о 13:35.

У зв`язку з тим, що відповідач не зареєстрував свій електронний кабінет у підсистемі (модулі) ЄСІТС, копію ухвали від 23.12.2025 про відкриття провадження у справі суд надіслав відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, яка вказана в позовній заяві та відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № RO3, копія ухвали від 23.12.2025 про відкриття провадження у справі повернута суду з відміткою пошти: "адресат відсутній", дата відмітки - 15.01.2026.

08.01.2026 засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" (документ сформований в системі "Електронний суд" 06.01.2026) надійшла заява ТОВ "Євро-Комерс" (вх. № 336/26), в якій позивач просить суд, з урахуванням виправлення допущених у розрахунку помилок, зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення штрафу та збільшити розмір позовних вимог в частині нарахування пені; стягнути з ФОП Яцентого Т.Р. на користь ТОВ "Євро-Комерс" 154 445,58 грн, з яких: 140 724,60 грн основного боргу, 8 036,23 грн штрафу (5% від вартості неоплаченого товару), 5 684,75 грн пені (період з 13.12.2025 по 06.01.2026).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.01.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" (б/н від 06.01.2026; вх. № 336/26 від 08.01.2026) постановлено прийняти до розгляду, як заяву про зменшення розміру позовних вимог (ціна позову згідно поданої заяви становить 154 445,58 грн); спір розглядати з урахуванням зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення штрафу - 8036,23грн (5% від вартості неоплаченого товару) та збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені - 5684,75 грн (період з 13.12.2025 по 06.01.2026).

Копію ухвали від 13.01.2026 суд надіслав сторонам відповідно до вимог ст. 120 ГПК України.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, копія зазначеної вище ухвали доставлена до електронного кабінету позивача 13.01.2026 о 15:56.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № RO8, копія ухвали від 13.01.2026 повернута суду з відміткою пошти: "адресат відсутній", дата відмітки - 20.01.2026.

Окрім того, судом додатково 27.01.2026 направлено ухвалу від 23.12.2025 та ухвалу від 13.01.2026 на електронні адреси відповідача, зазначені у позовній заяві та даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ; .

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії суд направив стороні за належною адресою, тобто адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою реєстрації, вказаною в Єдиному державному демографічному реєстрі чи повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації про іншу адресу відповідача у суду немає. Відповідач сам, у власних інтересах, повинен забезпечити належне приймання кореспонденції, яка направляється на його адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд також бере до уваги, що відповідач мав можливість ознайомитись з всіма процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на зазначене, суд вважає, що вчинено всі можливі дії з метою повідомлення відповідача про факт відкриття провадження у справі та направлення ухвали про зменшення розміру позовних вимог.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд, та інші мотиви ухваленого рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив таке.

07.11.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" (далі - позивач/постачальник) та Фізичною особою-підприємцем - Яцентим Тарасом Романовичем (далі відповідач/покупець) укладено Договір поставки № ЄК-287 (далі - Договір), відповідно до п.1.1, якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупцеві продукцію, найменування, асортимент, кількість та ціна якої визначаються сторонами у видаткових накладних на кожну партію продукції, що є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію за ціною вказаною у рахунку, виставленому для оплати.

Право власності на продукцію переходить до покупця з моменту отримання продукції від постачальника (пункт 2.5 Договору).

Відповідно до п. 2.10 Договору передача продукції постачальником і його приймання покупцем по найменуванню, кількості, якості і ціні проводиться на підставі видаткової накладної, товарно-транспортної накладної та довіреності. При цьому один екземпляр вказаних документів відразу після отримання продукції із підписом уповноваженої особи покупця на прийом товару та відміткою печатки покупця відразу повертається представнику постачальника.

Постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти продукцію за ціною, визначеною умовами даного договору. Ціна на продукцію, що передається у власність покупцеві вказується у рахунках, які надаються постачальником для проведення оплати (пункт 3.1 договору).

Згідно з пунктами 3.4-3.5 Договору оплата продукції Покупцем здійснюється за договірною ціною шляхом 100% перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 7 календарних днів з дня отримання товару. Усі платежі, що надходять від Покупця на рахунок Постачальника як оплата придбаної на підставі даного Договору продукції, незалежно від вказівки призначення в платіжному дорученні, можуть прийматися в залік боргів Покупця (в тому числі нарахованих штрафних санкцій Постачальником відповідно до цього Договору), що виникли раніше.

Згідно п.4.1 Договору кількість продукції, що передається покупцеві згідно умов цього Договору повинна відповідати кількості продукції, зазначеної у видатковій накладній та виражається у відповідних одиницях виміру.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу продукцію (1. Задній окіст (шинка) св. б/к; 2. Корейка св) на загальну суму 208 724,60 грн, що підтверджується видатковою накладною: № ЄК-025966 від 15.11.2025 на суму 208 724,60 грн (з ПДВ). Видаткову накладну сторонами Договору підписано без зауважень (а.с. 5).

Для відображення податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ за даною господарською операцією позивач склав та зареєстрував податкову накладну № 1166 від 15.11.2025 на суму 208 724,60 грн, в тому числі ПДВ 34 787,43 грн. (а.с. 12).

Відповідач свої зобов`язання за договором виконав частково у розмірі 68 000грн, що підтверджується випискою АТ "ВСТ Банк" від 12.12.2025, а саме сплатив за продукцію 48 000 грн - 19.11.2025 та 20 000 грн - 03.12.2025 (а.с. 6).

Отже, в порушення умов цього Договору, відповідачем у встановлений строк не було здійснено повну оплату за поставлену 15.11.2025 продукцію та станом на дату звернення до суду за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 140 724,60 грн, яка відповідачем не сплачена.

Відповідно до 6.2 договору, за безпідставну відмову від оплати або несвоєчасну оплату переданої продукції покупець сплачує постачальнику пеню за кожен день прострочення від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Сплата пені не звільняє покупця від виконання договірних обов`язків та сплати штрафу за прострочення оплати продукції, відповідно до пункту 6.2 даного Договору.

На підставі вказаного пункту Договору, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 5684,75 грн (з урахуванням заяви від 06.01.2026 (вх. № 336/26 від 08.01.2026 щодо збільшення розміру позовних вимог в частині нарахування пені).

Відповідно до п. 6.3 Договору у разі прострочення оплати продукції, переданої покупцеві, більше ніж на один день чи безпідставної відмови від прийняття продукції, останній сплачує штраф у розмірі 5% відсотків від вартості продукції від якої покупець відмовився або ухилився від оплати та компенсує суми інших штрафних санкцій, передбачених чинним законодавством.

На підставі вказаного вище пункту договору, відповідачу нараховано штраф в розмірі 8036,23 грн (з урахуванням вимоги заяви про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення штрафу).

Пунктами 9.1, 9.3 Договору сторони обумовили, що Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2026 року. У тому випадку, якщо сторони у термін не менш ніж за 20 днів до закінчення строку дії Договору не повідомлять один одного про бажання розірвати Договір, то останній вважається продовженим на один рік. Чинність Договору станом на день виникнення спірних правовідносин сторони не заперечують.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Виходячи з встановлених обставин, суд при вирішенні спору застосовує норми права, які регулюють правовідносини сторін.

Внаслідок укладення Договору № ЄК-287 поставки від 07.11.2025 між сторонами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Отже, двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок поставити певний товар і, водночас, покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Як визначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Несвоєчасне проведення відповідачем належних розрахунків з позивачем, існування заборгованості по оплаті стало підставою для нарахування пені за прострочку виконання грошових зобов`язань та звернення до суду із позовом про стягнення нарахованих сум.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За встановлених судом обставин, позивач виконав свої зобов`язання за укладеним договором у повному обсязі. Товар загальною вартістю 208 724,60 грн прийнято відповідачем без зауважень, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № ЄК-025966 від 15.11.2025, відповідно у нього (покупця) виник обов`язок щодо їх оплати відповідно до умов договору не пізніше 7 календарних днів з дня отримання продукції (п. 3.4 Договору).

Натомість, в порушення договірних зобов`язань, відповідач не здійснив оплату в повному обсязі за отриману продукцію, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 140 724,60 грн.

Виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду даної справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 140 724,60 грн.

Крім того, за порушення покупцем строків оплати поставленого Товару продавець нарахував покупцю, відповідно до п. 6.2, 6.3 Договору, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф у розмірі 5% за прострочення оплати продукції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 викладено правову позицію про те, що право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України.

Згідно з розрахунком позивача, пеню та 5 % річних нараховано за період з 23.11.2025 по 03.12.2025 на суму боргу 160 724,60 грн, за період з 03.12.2025 по 12.12.2025 на суму боргу 140 724,60 грн та за період 13.12.2025 по 06.01.2026 на суму боргу 140 724,60 грн, у зв`язку з чим просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Яцентого Т.Р.: 5684,75 грн пені та 8036,23 грн. штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість за договором поставки покупцем (відповідачем) у повному обсязі не сплачена, тобто має місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

Приписами статей 549, 551, 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Зазначені норми ЦК України передбачають заходи відповідальності, які застосовуються до суб`єктів господарювання у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем пені та штрафу і зазначає наступне.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридине значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом статті 252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Пеня може бути нарахована виключно за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання. День фактичного виконання договору, наприклад, оплата товару, не включається до періоду розрахунку пені.

В той же час, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені за період з 23.11.2025 по 03.12.2025 на суму боргу 160 724,60 грн, за періоди з 03.12.2025 по 12.12.2025 та з 13.12.2025 по 06.01.2026 на суму боргу 140 724,60 грн, тобто за 03.12.2025 пеню нараховано двічі, в період нарахуваня пені включено день часткової оплати,.

Щодо обчисленої позивачем пені, суд зазначає, що в розрахунку позивача у першому періоді прострочення - з 23.11.2025 по 03.12.2025 допущено помилку у визначенні його тривалості з урахуванням дати проведення часткового платежу - 03.12.2025, а саме не взято до уваги, що відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок. В інших періодах розрахунок пені позивачем проведено вірно.

Отже, провівши перерахунок пені в межах визначених позивачем періодів, суд встановив, що з нарахованих позивачем 5 684,75 грн пені, підставними є 5 548,25 грн, з яких: за період 23.11.2025-02.12.2025 - 1365,06 грн (160 724,60 х 10 днів х 15,50% х 2 / 365); за період 03.12.2025-12.12.2025 - 1195,20 грн (140 724,60 грн х 10 днів х 15,5% х 2 / 365); за період 13.12.2025-06.01.2026 - 2987,99 грн (140 724,60 грн х 25 днів х 15,5% х 2 / 365

За наведеного, у позові на суму 136,50 грн пені слід відмовити, у зв`язку з помилковим нарахуванням позивачем пені по день часткової оплати боргу.

Суд, перевіривши виконаний позивачем розрахунок штрафу на суму 8 036,23 грн (160724,60 грн х 5 % (вартість неоплаченого товару) зазначає, що факт прострочення відповідачем оплати товару в частині 160 724,60 грн більше ніж на 1 день підтверджений в ході розгляду справи, тому дана сума штрафу визначена відповідачем правильно.

Як передбачено ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач відзиву проти позову не подав, проти задоволення позовних вимог іншим чином не заперечував. Доказів сплати боргу матеріали справи не містять.

В контексті наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково в загальній сумі 154 309,08 грн, з них: сума основного боргу за договором поставки в розмірі 140 724 (сто сорок тисяч сімсот двадцять чотири) грн 60 коп., пеня у розмірі 5 548 (п`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) грн 25 коп. та штраф у розмірі 8 036 (вісім тисяч тридцять шість) грн 23 коп.

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2423,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 17 грудня 2025 р. № 24654.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана через систему "Електронний суд". Таким чином, за подання цієї заяви позивач мав сплатити судовий збір у сумі 2 422,40 грн (3028,00 х 0,8), відповідно надміру сплачений судовий збір в сумі 0,60 грн може бути повернуто позивачу за його заявою у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до вимог пп. 2 ч. 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено судом частково в сумі 154 309,08 грн (99.91 % від ціни позову), то суд стягує з відповідача в користь позивача судовий збір в сумі 2 420,22 грн, тобто пропорційно розміру задоволених вимог, а 2,18 грн судового збору покладається на позивача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 165, 178, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" до фізичної особи-підприємця Яцентого Тараса Романовича про стягнення 154 445,58 грн задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Яцентого Тараса Романовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" (80100, Львівська обл., Шептицький р-н, м. Шептицький, вул. Львівська, буд. 19; ідентифікаційний код юридичної особи: 37059699) суму основного боргу за договором поставки в розмірі 140 724 (сто сорок тисяч сімсот двадцять чотири) грн 60 коп., пеню у розмірі 5 548 (п`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) грн 25 коп., штраф у розмірі 8 036 (вісім тисяч тридцять шість) грн 23 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 420 (дві тисячі чотириста двадцять) грн 22 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" до фізичної особи-підприємця Яцентого Тараса Романовича в частині стягнення 136,50 грн пені.

Витрати зі сплати судового збору в частині 2,18 грн покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Горпинюк