ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2026 р. Cправа № 902/1246/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко О.Р.,

представників:

ТОВ "Пропринт" - Бурми О.В.,

ТОВ "Еко-Снек" - Пікалової Ю.М., Бартоша С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" (вул. Фабрична, 6, м. Рівне, 33016)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" (вул. Нова, 2-А, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227)

про стягнення 233895,82 грн,

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" (вул. Нова, 2-А, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" (вул. Фабрична, 6, м. Рівне, 33016)

про стягнення 335094,09 грн збитків,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" 233895,82 грн.

Ухвалою від 15.09.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1246/25 в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 14.10.2025 об 11:30 год.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 01-34/10705/25 від 06.10.2025).

Крім того, 06.10.2025 засобами поштового зв`язку до суду надійшла зустрічна позовна заява у справі № 902/1246/25 Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" 335094,09 грн збитків.

Ухвалою суду від 13.10.2025 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднавши в одне провадження з первісним позовом у справі №902/1246/25. Здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14.10.2025.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" подало заяву про зміну предмету зустрічного позову (вх. № 01-34/11515/25 від 23.10.2025), яку прийнято судом до розгляду, про що 06.11.2026 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі. Відповідно до заяви про зміну предмету зустрічного позову конкретизовано заявлені до стягнення 335094,09 грн збитків, що включає: додаткові витрати на оплату праці в сумі 107965 грн; додаткові витрати на закупівлю коробок в сумі 6411,96 грн; додаткові витрати на електроенергію в сумі 1113,17 грн та упущену вигоду в сумі 219603,96 грн.

Під час підготовчого провадження у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Пропринт" скористалося правом на подання відзиву на зустрічну позовну заяву (а.с. 151-166) та заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 205-208); Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" подало відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 167-202).

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію процесу, призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2025, про що 20.11.2025 постановлено ухвалу у протокольній формі. У судовому засіданні 18.12.2025 у протокольній формі оголошено перерву до 15:00 год. 22.01.2026.

На визначений час у судове засідання 22.01.2026 з`явилися усі учасники справи, які підтримали викладені письмово позиції по суті спору.

Слід зазначити, що на підставі відповідних клопотань учасникам справи забезпечено участь у судових засіданнях в суді першої інстанції у справі № 902/1246/25 в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів поза межами приміщення суду.

Завершивши стадію судових дебатів суд, відповідно до частини 1 статті 219 ГПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, повідомивши, що проголошення скороченого рішення (вступної та резолютивної частин) відбудеться 27.01.2026 об 11:00 год.

27.01.2026 об 11:00 год. у зв`язку з технічною проблемою не було можливості здійснити фіксування судового засідання по справі № 902/1246/25 в режимі відеоконференцзв`язку, про що секретарем судового засідання подано службову записку № 16/2026 від 27.01.2026 на ім`я головуючого судді у справі.

За таких обставин, суд згідно із частиною 6 статті 233 та частиною 4 статті 240 ГПК України долучив до матеріалів справи скорочене рішення (вступну та резолютивну частини) без його проголошення.

В обґрунтування первісного позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №ПП/27-01-2025 від 27.01.2025 в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Пропринт" заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" 233895,82 грн - основного боргу.

У відзиві на первісний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" заперечує, що ним допущено прострочення строків оплати за поставлену продукцію, оскільки у видаткових накладних, за якими Товариством з обмеженою відповідальністю "Пропринт" заявлено вимоги щодо оплати, відсутнє посилання на Специфікацію №2 від 24.03.2025, пункт 4 якої встановлює строк оплати протягом 40 календарних днів з дати поставки. При цьому позивач за первісним позовом не пред`являв вимогу ТОВ "Еко-Снек" в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Також ТОВ "Еко-Снек" вказує, що має право на відстрочення розрахунків за поставку по видаткових накладних №390 від 07.07.2025 та №392 від 08.07.2025, в силу п. 2.9. Договору, оскільки не отримав обов`язкових сертифікатів якості на таку поставку.

Крім того, відповідач за первісним позовом вказує, що за фактом підписання Акта звірки взаємних розрахунків лише підтвердив арифметичну правильність відображення господарських операцій, що не змінює та не скасовує договірних та законодавчих умов щодо строку та порядку виконання ним зобов`язання.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Пропринт" здійснило поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" неякісного товару за Договором поставки №ПП/27-01-2025 від 27.01.2025, внаслідок чого останнім понесено збитки в розмірі 335094,09 грн, які заявлено до стягнення.

У відзиві на зустрічний позов ТОВ "Пропринт" стверджує, що Покупець прострочив оплату частини отриманого Товару згідно видаткової накладної №290 від 19.05.2025 на суму 28 028,62 грн, згідно видаткової накладної №390 від 07.07.2025 на суму 113 097,60 грн та згідно видаткової накладної №392 від 08.07.2025 на суму 92 769,60 грн, а загалом на суму 233 895,82 грн.

ТОВ "Еко-Снек", отримавши Товар згідно вказаних видаткових накладних та, підписавши без зауважень видаткові та товарно-транспортні накладні, погодився з його отриманням в повному обсязі та у відповідності до умов Договору поставки, а також із наявністю відповідної супровідної документації на Товар, у тому числі і сертифікатів якості. Водночас Договір поставки не містить можливості поставки Товару не на підставі відповідної Специфікації, що є додатком до Договору.

У відповіді на відзив на зустрічний позов ТОВ "Еко-Снек" вказує, що твердження ТОВ "Пропринт" про прийняття товару за видатковими накладними без будь-яких зауважень свідчить про належну якість товару не відповідає фактичним обставинам. Зазначає, що відповідач за зустрічним позовом упускає ту обставину, що відповідні недоліки не можливо було виявити відразу при звичайному прийнятті товару.

При поставці Товару сертифікати якості ТОВ "Пропринт" також не було надано. Згодом за повторним зверненням надано лише на першу партію товару за накладною № 290 від 19.05.2025.

Також позивач за зустрічним позовом акцентує увагу, що підписання акта звірки зі сторони ТОВ "Еко-Снек" жодним чином не означає: підтвердження настання строку оплати товару; зміни строків оплати за поставлений товар, які у цьому випадку визначаються з урахуванням ч. 2 ст. 530 ЦК України (оплата протягом 7 днів з моменту вимоги); відмову від своїх прав, передбачених п. 2.9 та 2.10 Договору (право на відстрочення оплати через ненадання документів якості).

Щодо доведеності збитків вказує:

- протиправна поведінка: поставка ТОВ "Пропринт" неякісного товару, що не відповідав технічним умовам Договору, підтверджується наданими документами та фактом прийняття відповідачем за зустрічним позовом повернутого товару;

- наявність причинного зв`язку: позивач за зустрічним позовом був вимушений використовувати як коробки ТОВ "Пропринт" (неналежної якості), так і коробки іншого постачальника. Загальної кількості придатного пакування, поставленого ТОВ "Пропринт", було недостатньо для виконання замовлення в повному обсязі;

- доведеність збитків: замовлення за міжнародним контрактом мало бути відвантажене 03.07.2025, це підтверджується доданими до зустрічного позову документами. Через дефекти поставленого ТОВ "Пропринт" товару, ТОВ "Еко-Снек" змогло поставити меншу кількість товару (2040 шт. ящиків замість 2140 шт. ящиків), що призвело до недоотримання 5316 USD (219 603,96 грн). Це є реально доведеним доходом, який мав би бути отриманий за звичайних обставин, якби не порушення з боку відповідача за зустрічним позовом. Для виключення будь-яких сумнівів відповідача за зустрічним позовом щодо факту поставки товару міжнародному контрагенту додатково на підтвердження поставки надаємо копію відповідного коносаменту;

- вина відповідача за зустрічним позовом є очевидною, оскільки він не заперечував проти повернення неякісного товару, свідомо пішов на заміну матеріалу для картону, ігноруючи застереження ТОВ "Еко-Снек", та неодноразово постачав неякісну продукцію.

Суть заперечень ТОВ "Пропринт" на відповідь на відзив за зустрічним позовом зводиться до того, що твердження ТОВ "Еко-Снек" про ненадання сертифікатів якості на Товар не підтверджуються жодним доказом у справі.

Добросовісність позивача за первісним позовом щодо надання сертифікатів якості на Товар додатково підтверджуються тим, що відразу після повідомлення представника ТОВ "Еко-Снек" про відсутність сертифіката якості на Товар, отриманий згідно із видатковою накладною №290 від 19.05.2025, ТОВ "Пропринт" з`ясувало причини відсутності такого сертифікату, який не був залишений представникам ТОВ "Еко-Снек" водієм, який доставляв Товар, та невідкладно сертифікат був наданий ТОВ "Еко-Снек", що ним підтверджено у відповіді на відзив.

Зазначене спростовує факт ненадання сертифікатів якості на Товар, поставлений згідно видаткових накладних №390 від 07.07.2025 та №392 від 08.07.2025, оскільки, якби такі сертифікати були відсутні, то ТОВ "Еко-Снек" відразу б повідомило про це ТОВ "Пропринт", як це відбулось при поставці Товару згідно видаткової накладної №290 від 19.05.2025.

Однак, про відсутність таких сертифікатів ТОВ "Еко-Снек" вказало лише після отримання примірника позовної заяви про стягнення заборгованості, що вказує на його недобросовісність та намагання ввести суд в оману щодо дійсних обставин справи.

Крім того ТОВ "Пропринт" вказує, що Договір не передбачає можливості поставки Товару, який не передбачений додатками до Договору. Відтак, посилання позивача за зустрічним позовом на те, що до строків оплати Товару мають бути застосовані загальні положення Договору та положення статті 530 ЦК України, є хибними.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

27.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пропринт (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" (Покупець) укладено Договір поставки №ПП/27-01-2025 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупцеві товарно - матеріальні цінності (надалі іменується "Товар"), визначений у додатках до цього Договору, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати його.

Загальна сума Договору є сумарною вартістю усіх поставок Товару, що здійснюється Постачальником за цим Договором протягом строку його дії (п.2.4. Договору).

Пунктом 2.6. Договору сторони погодили, що оплата Товару здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на умовах вказаних у відповідній Специфікації на підставі належним чином оформлених документів, передбачених пунктом 3.7. Договору.

Згідно із п. 3.7. Договору кожна партія Товару повинна супроводжуватися наступними належним чином оформленими документами:

- рахунок-фактура;

- видаткова накладна;

- товарно-транспортна накладна;

- документи, що засвідчують якісні характеристики Товару, що зазначені у Додатку "Документи по якості" до цього Договору.

У день відвантаження Товару Постачальник зобов`язаний направити Покупцю копії видаткової накладної, товаро-транспортної накладної та документів вказаних в пункту 3.7. Договору на електронну пошту. Покупець має право відстрочити розрахунки з Постачальником до моменту отримання вказаних документів без зауважень Покупця. В разі такої затримки оплати Товару, розрахунки за товар відтерміновуються прямо пропорційно до часу затримки надання вказаних документів Покупцю, а Покупець не несе відповідальності за нездійснення розрахунків у встановлені цим Договором строки (п. 2.10. Договору).

Відповідно до Специфікації №2 від 24.03.2025 (Додаток №5 до Договору) сторони погодили поставку Товару загальною вартістю 326160 грн (з ПДВ 54360 грн):

- 3 // Коробка Цукерка 60 (6х10) Малина AUS HXT кількістю 100000 штук загальною вартістю 151000,00 грн без ПДВ;

- 3 // Коробка цукерка 60 (6х10) Полуниця AUS HXT кількістю 80000 штук загальною вартістю 120800,00 грн без ПДВ.

Пунктом 4 Специфікації №2 від 24.03.2025 сторони погодили, що оплата вартості Товару здійснюється протягом 40 календарних днів з дати поставки Товару згідно Замовлення та підписання Сторонами видаткової та товарно-транспортної накладної.

Також згідно із п. 6 Специфікації №2 від 24.03.2025 визначено період поставки Товару з 24.03.2025 по 01.09.2025.

На виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Пропринт здійснило поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" обумовленого Товару за видатковими накладними:

- № 290 від 19.05.2025 на суму 340364,64 грн, у тому числі 56727,44 грн ПДВ;

- № 390 від 07.07.2025 на суму 113097,60 грн, у тому числі 18849,60 грн ПДВ;

- № 392 від 08.07.2025 на суму 92769,60 грн, у тому числі 15461,60 грн ПДВ;

- № 408 від 15.07.2025 на суму 96003,60 грн, у тому числі 16000,60 грн ПДВ.

В свою чергу, за видатковою накладною №290 від 19.05.2025 Товар частково повернуто Покупцем на підставі повернення постачальнику №45 від 02.07.2025 на суму 312336,02 грн (ПДВ - 52056,00 грн).

Також на підставі повернення постачальнику №53 від 04.08.2025 Покупцем повністю повернуто Товар на суму 96003,60 грн, у тому числі 16000,60 грн ПДВ, отриманий за видатковою накладною № 408 від 15.07.2025.

Як вказує Товариство з обмеженою відповідальністю "Пропринт", станом на даний час Покупець прострочив оплату частини отриманого Товару згідно видаткової накладної №290 від 19.05.2025 на суму 28028,62 грн, згідно видаткової накладної №390 від 07.07.2025 на суму 113097,60 грн та згідно видаткової накладної №392 від 08.07.2025 на суму 92769,60 грн, а загалом на суму 233895,82 грн, що і слугувало підставою для звернення із первісним позовом до суду.

Згідно із обопільно підписаним та скріпленим печатками сторін Актом звірки взаємних розрахунків за Договором за період 01.01.2025-10.07.2025 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" станом на 10.07.2025 склала 233895,82 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений між сторонами Договір поставки №ПП/27-01-2025 від 27.01.2025.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Факт поставки відповідачу обумовленого за Договором товару підтверджено належними первинними документами - видатковими накладними з урахуванням відповідного повернення постачальнику частини Товару.

Так, вартість поставленого за Договором Товару склала 233895,82 грн, що включає отриманий товар за видатковими накладними: № 290 від 19.05.2025 на суму 28028,62 грн; № 390 від 07.07.2025 на суму 113097,60 грн з ПДВ та № 392 від 08.07.2025 на суму 92769,60 грн з ПДВ. Товар за видатковою накладною № 408 від 15.07.2025 повернуто Постачальнику повністю.

Оскільки пункт 4 Специфікації №2 від 24.03.2025 до Договору встановлює строк оплати вартості Товару протягом 40 календарних днів з дати поставки, а п. 3.8. Договору встановлено обов`язок Постачальника вказати номер Специфікацію (Комерційний додаток), за якими поставляється Товар, у видатковій накладній, при цьому відповідного посилання спірні видаткові накладні не містять, то застосуванню в даному випадку підлягають приписи ч. 1 ст. 692 ЦК України, відповідно до якої покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відтак прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати вартості отриманого Товару виникло за фактом його прийняття.

Наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" станом на 10.07.2025 в сумі 233895,82 грн зафіксовано в Акті звірки взаємних розрахунків за Договором за період 01.01.2025-10.07.2025, обопільно підписаному сторонами.

Доказів погашення заборгованості у заявленій позивачем сумі 233895,82 грн на дату прийняття рішення матеріали справи не містять. Водночас підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (постанови ВС КГС від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17 та від 21.12.2020 у справі №916/499/20).

Заперечення відповідача за первісним позовом, що Акт звірки лише підтвердив арифметичну правильність відображення господарських операцій не спростовує вищенаведеної практики Верховного Суду. Водночас прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості отриманого Товару виникло за фактом його прийняття в силу приписів ст. 692 ЦК України.

Суд акцентує увагу, що відповідачем за первісним позовом факт поставки товару на суму 233895,82 грн не заперечується. Поряд з цим останній заперечує настання обов`язку щодо сплати вартості отриманого Товару з підстав, що Постачальник не надав оригіналів сертифікатів якості на поставлений Товар.

Так, п. 2.9. Договору встановлює, що у випадку не надання Постачальником будь-якого з документів, передбачених п. 3.7. цього Договору та Додатку "Документи по якості" до цього Договору, Покупець має право відстрочити розрахунки за Договором до надання Постачальником належним чином оформлених документів. Таке відтермінування строку оплати не вважається простроченням платежу.

Аналогічне право на відстрочення платежу передбачене і п. 2.10. Договору, відповідно до якого у день відвантаження Товару Постачальник зобов`язаний направити Покупцю копії видаткової накладної, товаро - транспортної накладної та документів вказаних в пункту 3.7. Договору на електронну пошту. Покупець має право відстрочити розрахунки з Постачальником до моменту отримання вказаних документів без зауважень Покупця. В разі такої затримки оплати Товару, розрахунки за товар відтерміновуються прямо пропорційно до часу затримки надання вказаних документів Покупцю, а Покупець не несе відповідальності за нездійснення розрахунків у встановлені цим Договором строки.

Поряд з цим відповідно до ч. 1 ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі продажу та повернути товар продавцеві (ч. 2 ст. 666 ЦК України).

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач за первісним позовом як Покупець в силу приписів ч. 1 ст. 666 ЦК України встановлював додатковий строк позивачу за первісним позовом як Постачальнику для передання супроводжуючих документів на Товар. Питання щодо неотримання сертифікатів якості на поставлений Товар виникло у відповідача за первісним позовом за фактом пред`явлення такого позову, доказів протилежного матеріали справи не містять.

На думку суду, слушними є доводи представника ТОВ "Пропринт", що сертифікати якості на товар були наявні у одному екземплярі та надавалися разом із товаром, оскільки цілком вірогідніше, що за їхньої відсутності відповідачем за первісним позовом дане питання було би ініційовано раніше, ніж подано позов про стягнення заборгованості, а не під час судового провадження. Водночас у випадку відсутності сертифіката по видатковій накладній №290 від 19.05.2025 року сторони дійшли згоди і відповідач за зустрічним позовом його одразу отримав після поставки, згодом надавши суду шляхом долучення до відповіді на відзив.

Що стосується електронного листування між сторонами, на яке посилалися представники відповідача за первісним позовом, то суд оцінює його критично з точки зору доказовості певних обставин, оскільки у Договорі не зазначено офіційних електронних адрес сторін для комунікації між сторонами у такій формі, крім того, суду не доведено повноважності осіб представляти інтереси сторін з питань, про які йде мова у листуванні.

Оскільки матеріали справи містять обопільно підписані сторонами видаткові накладні з урахуванням оформлених повернень постачальнику та обопільно підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків, тому факт отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" Товару на суму 233895,82 грн підтверджено.

Водночас ч. 2 ст. 666 ЦК України чітко передбачено право покупця відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві, якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк.

Окрім того, суд враховує позицію, викладену в постанові ВС КГС від 15.09.2020 у справі № 920/618/18, що за умови існування передбачених законом достатніх правових підстав відмова покупця від прийняття та оплати товару може проявлятися у юридично значимих діях покупця, спрямованих на фактичне повернення поставленого товару, і такі дії мають вчинятися покупцем у межах строку, визначеного договором для приймання товару, без попереднього чи одночасного письмового повідомлення покупцем продавця про таку відмову, що виключає настання обов`язку покупця оплатити товар, який знаходиться у фактичному розпорядженні продавця.

Підсумовуючи, суд зазначає, що відповідач за первісним позовом як при прийнятті Товару, так і після фактичного прийняття Товару не вчинив дій на його повернення, як і не встановлював додаткового строку Товариству з обмеженою відповідальністю "Пропринт" для надання супроводжувальних документів в силу приписів ч. 1 ст. 666 ЦК України.

Вищенаведеним спростовуються доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек", що у нього не виникло прострочення зі сплати вартості Товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість первісного позову щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" 233895,82 грн основного боргу у повному обсязі.

Визначаючись щодо зустрічного позову, суд враховує таке.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ст. 623 Цивільного кодексу України).

Таким чином, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків є необхідною наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправності поведінки особи; наявності збитків з доведенням їх розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та завданими збитками; вини особи, що завдала збитки. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Особа, якій завдані збитки, вимагаючи їх відшкодування, має довести три перші умови відповідальності, зокрема: протиправність поведінки особи, яка завдала збитки, наявність і розмір збитків та причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданими збитками. Вина особи, яка завдала збитки, презюмується та не підлягає доведенню особою, якій завдано збитки.

Надаючи оцінку наявності складу заявлених позивачем за зустрічним позовом збитків, суд прийшов до переконання щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача за первісним позовом щодо постачання товару та заявленими у зустрічному позові збитками.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Тобто, причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Про відсутність причинно-наслідкового зв`язку свідчить таке.

По-перше, позивачем за зустрічним позовом не доведено необхідності здійснення трудозатрат при пакуванні продукції в поставлені коробки. Адже, отримавши товар, серед якого частково виявлено недоліки, відповідач за первісним позовом керуючись п.4.8 Договору та користуючись передбаченим правом частково його повернув та замінив на інший. Такі дії цілком узгоджуються із положеннями п.п.4.8.1, 4.8.2, укладеного Договору, відповідно до яких він мав право відмовитися від Договору та повернути кошти, або ж замінити неякісний товар. Водночас відповідач за первісним позовом, усвідомлюючи передбачену договором можливість повернути неякісний товар, використав його для пакування, що, на думку суду, спростовує відповідні доводи та зауваження з приводу неналежної якості пакувальних коробок.

Таким чином, виявлені недоліки товару одразу були усунуті через визначений в Договорі механізм і відповідно у тій частині, у якій це було ініційовано відповідачем за первісним позовом. Відтак, на думку суду, покладання відповідальності на ТОВ "Пропринт" у вигляді збитків за перебракування пакувальних коробок, витрат для цього людського ресурсу, тощо не ґрунтується на правових підставах, оскільки у замовника була можливість замінити або повернути неякісний товар. Більше того, частково таким правом він скористався.

З наведених же підстав як наслідок від відповідних трудозатрат відсутня була необхідність у тому числі здійснювати додаткові витрати на електропостачання.

По-друге, вказані збитки в контексті трудозатрат вираховуються із перебракування усієї кількості поставленої продукції, водночас будь-яких зауважень та доказів, які свідчать про неякісність усього поставленого товару матеріали справи не містять, навіть актів комісії ТОВ "Еко-Снек" складених в односторонньому порядку. Водночас за накладними № 390 від 07.07.2025 на суму 113097,60 грн та № 392 від 08.07.2025 на суму 92769,60 грн до поставленого товару не було будь-яких нарікань, також не складалися комісійні акти в односторонньому порядку як у інших випадках.

По-третє, щодо надлишкових витрат на закупівлю упаковок у іншого контрагента, то такі дії явно не є наслідком повернення товару ТОВ "Пропринт" та дефіциту відповідного об`єму, позаяк кількість закупленого у ТОВ "Пропринт" товару цілком співвідноситься з об`ємами поставок для виконання позивачем за зустрічним позовом міжнародного контракту. Тобто, належними доказами не доведено необхідність та доцільність закупівлі додаткових товарів у ТОВ "ВК Мак Трейд", адже наявні об`єми продукції і так дозволяли виконати контракт.

По-четверте, що стосується затримки та порушення строку виконання міжнародного контракту, то ТОВ "Еко-Снек", отримавши першу партію товару за видатковою накладною №290 від 19.05.2025 і розуміючи строки виконання міжнародного контракту з нерезидентом з Австралії до 03.07.2025, лише 02.07.2025 року частково виявило та повернуло, на його думку, неякісний товар. Тобто, більш ніж як через місяць та напередодні виконання міжнародного контракту. Проте, на думку суду, він як суб`єкт господарювання, який здійснює свою діяльність на власних ризик міг проявити розумну обачність щодо можливості виникнення різних обставин, які впливатимуть на строки виконання зобов`язань з контрагентами. Таким чином, порушення строків виконання міжнародного контакту, на думку суду, зумовлено явно не діями ТОВ "Пропринт", а саме свідомим і легковажними ставлення до своїх договірних зобов`язань ТОВ "Еко-Снек".

Крім того, стосовно упущеної вигоди за міжнародним контрактом позивачем за зустрічним позовом не доведено, що у нього не було можливості додатково поставити товар у більшому об`ємі протягом більш тривалого періоду, адже виконання контракту із самого початку було прострочено. Закупити товар у більшому об`ємі він не був позбавлений у іншого контрагента, що він часткового і робив. Відтак, на переконання суду, і в даному випадку відсутня така складова збитків як причинно-наслідковий зв`язок.

Отже, за відсутності такого елементу складу цивільного правопорушення як причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає. Внаслідок чого суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову у справі № 902/1246/25.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про задоволення первісного позову повністю та про відмову у задоволенні зустрічного позову з вищенаведених мотивів.

При постановлені цього рішення, суд також враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України".

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Суд зазначає, що інші доводи сторін жодним чином не спростовують вищевикладених мотивів суду щодо задоволення первісного та щодо відмови у зустрічному позовах.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи задоволення первісного позову, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 2806,76 грн підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек". При обрахунку ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" застосовано коефіцієнт пониження 0,8, оскільки первісну позовну заяву подано в електронній формі в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Водночас, у зв`язку із відмовою в задоволенні зустрічного позову витрати на сплату судового збору за подання зустрічної позовної заяви в сумі 5026,42 грн залишаються за Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек".

Визначаючись щодо витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Як слідує з матеріалів справи, 04.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пропринт" (Клієнт) та Адвокатом Бурмою Олексієм Віталійовичем, який діє від імені Адвокатського бюро Олексія Бурми "Крікс" (Адвокат) укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги, предметом якого відповідно до п.1 є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правничої (правової) допомоги Клієнту у справі, що стосується стягнення заборгованості за поставлену продукцію з ТОВ "Еко-Снек" (судовий розгляд у суді першої інстанції).

Згідно із п. 7 Договору про надання правничої (правової) допомоги від 04.09.2025 сторони погодили фіксований гонорар в розмірі 16000 грн. Поряд з цим Додатковою угодою від 07.10.2025 сторони внесли зміни до вказаного пункту договору визначивши фіксований гонорар в розмірі 41000 грн.

У відзиві на зустрічний позов Адвокат Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" вказує, що відповідач за зустрічним позовом поніс витрати у фіксованому, за домовленістю сторін, розмірі 25000 грн, які і просить стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек".

Факт понесення таких витрат підтверджується копією платіжної інструкції від 23.10.2025 №5036 на суму 25000 грн.

Окрім того, матеріали справи містять копію ордеру про надання правової (правничої) допомоги на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" адвокатом Бурмою Олексієм Віталійовичем.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 висловлено правову позицію, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.

Так, за приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Поряд з цим будь-якого обґрунтування, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" не надано.

Водночас, на переконання суду, підстави для застосування критеріїв, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України відсутні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" на професійну правничу допомогу в сумі 25000 грн.

У відповідності до п.п. 1,2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи задоволення первісного та відмову у задоволенні зустрічного позовів, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000 грн. Поряд з цим документально підтверджені витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" на професійну правничу допомогу в розмірі 79846 грн залишаються за останнім.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек" (вул. Нова, 2-А, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропринт" (вул. Фабрична, 6, м. Рівне, 33016, ) 233895,82 грн - основного боргу; 2806,76 грн витрат на сплату судового збору та 25000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

4. Витрати на сплату судового збору за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 5026,42 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 79846 грн залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Снек".

5. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 06 лютого 2026 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.