ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

06 лютого 2026 року м. ТернопільСправа № 921/64/26

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви №10/2013-26-Вих від 05.02.2026 (вх. №73)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до відповідача ОСОБА_1 , Тернопільська область, с. Олексинці, Чортківський район, 48732

про стягнення 12341,30 грн

Встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою, сформованою у системі "Електронний суд", до відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення надмірно виплаченого грошового забезпечення в сумі 12341,30 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Охотницькій Н.В.

Перевіряючи поданий позов на його відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України, суддя дійшла висновку, що вказана позовна заява не може бути прийнята до провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір виник у зв`язку із проходженням відповідачем військової служби та завданою шкодою, а саме безпідставно набутими відповідачем коштами за час невиконання обов`язків військової служби, оскільки останній самовільно залишив військову частину.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба є діяльністю на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин одна щодо іншої не є рівноправними, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншій стороні певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Ці функції суб`єкт владних повноважень повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір. Так, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник, зокрема між двома суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №362/643/21, провадження №14-32цс22, зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів. У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 у справі №636/93/14-ц зробила висновок, що у разі якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас чи у відставку або така особа вибула з військової частини, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас встановлення правомірності дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця передбачене в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби. Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 грудня 2018 у справі № 11-892апп18 та від 12 грудня 2018 у справі №14-481цс18.

Оскільки предметом спору в цій справі є стягнення з військовослужбовця грошового забезпечення, отриманого без належної правової підстави, враховуючи зазначені норми закону та правові висновки Верховного Суду, подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, про що зазначає і сам заявник у позовній заяві.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з частиною 6 статті 175 ГПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Оскільки судом встановлено, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, та роз`яснює позивачеві, що позовна заява підлягає розгляду Тернопільським окружним адміністративним судом.

Слід також зауважити, що оскільки позовна заява з додатками подана до суду в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", що свідчить про їх наявність у відправника, у суду відсутні підстави повертати такі документи засобами поштового зв`язку. Зважаючи на це, заявнику буде направлена виключно ця ухвала.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 20, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача - ОСОБА_1 (Тернопільська область, с. Олексинці, Чортківський район, 48732), про стягнення 12341,30 грн.

2. Позовну заяву №10/2013-26-Вих від 05.02.2026 (вх. №73) з додатками, повернути заявнику - Військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

3. Копію ухвали надіслати Військовій частині НОМЕР_1 відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 06.02.2026.

Суддя Н.В. Охотницька