РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4219/25

Господарський суд Харківської області у складі судді Ольшанченка В.І.

за участю секретаря судового засідання Красовського В.С.

та представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фріанна Фудз (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 21-Б, нежиле приміщення №34)
до фізичної особи-підприємця Тітенка Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 181617,37 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фріанна Фудз" (позивач) надало Господарському суду Харківської області через систему "Електронний суд" позовну заяву до фізичної особи-підприємця Тітенка Андрія Олександровича (відповідач), в якій просить суд:

- стягнути з фізичної особи-підприємця Тітенка Андрія Олександровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фріанна Фудз" () 181617,37 грн, з яких: основна сума боргу 132178,90 грн; пеня 26025,98 грн; 20% річних 16790,97 грн; інфляційні нарахування 6621,52 грн;

- донарахувати суму пені на дату прийняття рішення;

- стягнути з фізичної особи-підприємця Тітенка Андрія Олександровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фріанна Фудз" (Код ) 3028 грн судового збору.

Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати товару за договором поставки №428/11/2023 від 20.11.2023.

Також позивач просить суд визнати справу малозначною та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 02.12.2025 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу 5-ти денний строк з дня вручення йому ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

04.12.2025 позивач надав через систему "Електронний суд" заяву (вх.№28335 від 05.12.2025) про усунення недоліків.

Ухвалою від 10.12.2025 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання на 31.12.2025 о 12:00 год та визнав явку представників учасників справи в призначене судове засідання обов`язковою.

29.12.2025 позивач надав через систему "Електронний суд" клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 31.12.2025 о 12:00 год.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 29.12.2025 по 09.01.2026 судове засідання, призначене на 31.12.2025, не відбулося.

Ухвалою від 12.01.2026 суд призначив судове засідання на 21.01.2026 о 14:30 год, з обов`язковою явкою сторін.

У судовому засіданні 21.01.2026 суд оголосив перерву до 04.02.2026 о 14:00 год.

26.01.2026 позивач надав через систему "Електронний суд" додаткові пояснення у справі, в яких відсутній зміст пояснень.

Представник позивача у судове засідання 04.02.2026 не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи під розпис.

Представник відповідача у жодне судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Водночас, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі №915/1015/16 та від 12.03.2019 у справі №923/1432/15).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Ухвала Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 про відкриття провадження у цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 11.12.2025.

Крім того, ухвала Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 про відкриття провадження у справі №922/4219/25 була опублікована на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням викладеного, суд виконав процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на судовий захист своїх прав та інтересів, відзив на позов або будь-які заперечення не надав.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду зазначеної справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

20.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фріанна Фудз" (постачальник) та фізична особа-підприємець Тітенко Андрій Олександрович (покупець) уклали договір поставки №428/11/2023 (далі договір), за яким постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, передати у власність покупцеві товар, визначений у п.1.2. договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти та оплатити цей товар.

Згідно з п. 1.2 договору асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначаються у видаткових накладних постачальника, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною договору.

Пунктами 2.2, 2.3 договору визначено, що датою поставки (передачі) товару постачальника у власність покупця є дата зазначена у видатковій накладній на відпуск товару (кожної окремої партії товару). Товар вважається поставленим постачальником та переданим по кількості та якості у власність покупця з моменту підписання покупцем видаткових накладних, які свідчать про факт отримання товару, і не потребує підписання між сторонами договору будь-яких актів приймання-передачі товару у власність.

Пунктами 2.9, 2.10 договору передбачено, що пунктом доставки товару є склад покупця, який знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 26.

Поставка товару здійснюється на умовах терміналу DDP (ІНКОТЕРМС-2010) продавець здійснює поставку покупцю товару без розвантаження з прибулого транспортного засобу у визначеному у пункті 2.9 цього договору місці доставки.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна сума договору визначається загальною сумою всіх видаткових накладних на відвантаження товару покупцю за весь час дії цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору оплата товару покупцем здійснюється протягом 7 (семи) календарних дні з дати поставки товару.

Відповідно до п. 7.5 договору при порушенні покупцем строків оплати товару (по кожній партії окремо) покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується за весь період затримки.

У пункті 7.7 договору сторони передбачили, що при порушенні покупцем строків оплати товару покупець сплачує постачальнику 20% річних відповідно до ст. .625 ЦК України та інфляційні за весь період прострочення платежу.

Приписами пунктів 10.1, 10.2 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, але в любому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо жодна зі сторін договору за 30 робочих днів до припинення дії договору не заявить про намір припинити його дію, цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік. Такий же порядок продовження строку дії договору передбачається на кожний наступний термін його дії.

На виконання умов договору позивачем у березні травні 2025 року було поставлено, а відповідачем прийнято товар загальною вартістю 132178,90 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних.

Відповідач у визначений договором строк не оплатив отриманий товар, через що виникла прострочена заборгованість у сумі 132178,90 грн.

01.12.2025 позивач надіслав відповідачу лист-претензію №Л-2025-10-043 від 30.10.2025, що підтверджується копією опису вкладення та накладної №882.

Натомість відповідач заборгованість не сплатив і відповіді не дав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо оплати отриманого товару.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаного та п. 7.5 договору позивач нарахував відповідачу на суму заборгованості пеню за період з 08.03.2025 по 23.01.2026 у сумі 32424,92 грн, 20% річних за період з 08.03.2025 по 23.01.2026 у сумі 20919,29 грн та інфляційні втрати за період з березня 2025 р. по грудень 2025 р. в сумі 5433,46 грн.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за договором або будь-яких заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

Крім того позивач у позовній заяві просить донарахувати суму пені на дату прийняття рішення.

Згідно з ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Розглянувши клопотання позивача про донарахування суми пені на дату прийняття рішення, суд вважає за необхідне відхилити його, оскільки частиною 10 ст. 238 ГПК України не передбачено донарахування судом пені на дату прийняття рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 712 ЦК України, ст. 3, 14, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 233, 237, 238, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Тітенка Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 . Код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фріанна Фудз" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 21-Б, нежиле приміщення №34. Код ) заборгованість за договором поставки №428/11/2023 від 20.11.2023 у сумі 132178,90 грн, пеню за період з 08.03.2025 по 23.01.2026 у сумі 32424,92 грн, 20% річних за період з 08.03.2025 по 23.01.2026 у сумі 20919,29 грн та інфляційні втрати за період з березня 2025 р. по грудень 2025 р. в сумі 5433,46 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "12" лютого 2026 р.

СуддяВ.І. Ольшанченко