ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026м. ДніпроСправа № 904/7333/25
За позовом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, с. Іванівка Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 22 440,00грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" заборгованості у розмірі 22 440,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю №СК4/255-Т від 05 квітня 2024 року в частині повної та своєчасної поставки товару.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 справу №904/7333/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвалу суду від 29.12.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 29.12.2025 (о 17:34год), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 38).

Пунктами 2, 5 частини шостої ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 14.01.2026. У встановлений частиною першою ст. 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2025 строк відповідач відзиву на позов не надав.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Окрім того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2024 року між Іванівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник, відповідач) укладено договір про закупівлю №СК4/255-Т (а.с. 12-14).

За умовами пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором протягом 2024 року поставити та передати у власність покупця товар за визначеним предметом закупівлі ДК 021:2015: 09130000-9 Нафта і дистиляти (Бензин А-92 талони), (далі - товар) належної якості та кількості, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такий товар.

Найменування (марка, вид), кількість та ціна товару визначаються у Специфікації товару (далі - додаток №1) до договору, що є невід`ємною частиною цього договору. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.2, 1.3 договору).

Ціна договору вказується в національній валюті України - гривні. Ціна договору відповідає ціні пропозиції переможця за результатами проведеної закупівлі запиту цінових пропозицій (п. 3.1 договору).

Згідно п. 3.2 договору ціна цього договору становить 107 100,00грн (сто сім тисяч сто гривень 00 коп.) у тому числі ПДВ 17 850,00грн, ця сума в іноземній валюті становить 2744,74, а саме складена з: бензин А-92 талони, у кількості 2 100 літрів, за ціною 51,00грн / за літр, 1,307 доларів США (з ПДВ за курсом НБУ) / за літр, вартістю (з урахуванням ПДВ) 107 100,00грн.

Ціна договору складається з сукупної вартості поставок товарів (окремих партій) здійснених в період його дії. Ціна на товар включає в себе всі види платежів, зборів та податків (п. 3.3, 3.4 договору).

Оплата вартості товару здійснюється покупцем в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Датою оплати товару вважається дата зарахування коштів, сплачених покупцем за поставлену партію товару, на розрахунковий рахунок постачальника (п. 4.1, 4.5 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що строк (термін) поставки товару: до 31 грудня 2024 року.

Відпуск товару здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС) постачальника, зазначених в додатку 2 до договору (п. 5.2 договору).

Поставка товару здійснюється на умовах FСА (в редакції Інкотермс - 2010 року) - завантажено в автомобільний транспорт покупця з резервуарів АЗС постачальника. При цьому, право на отримання товару покупець набуває після отримання від постачальника, спеціально виготовлених для цього, паливних карток/талонів, що містять інформацію про найменування постачальника, вид, кількість нафтопродуктів, які можна отримати при їх пред`явленні оператору АЗС, а також термін їх дії. Передавання постачальником паливних карток/талонів здійснюється уповноваженому представнику покупця протягом 2 (двох) днів з моменту отримання письмової чи усної (з подальшим письмовим підтвердженням) заявки від покупця за умови надання останнім належним чином оформленої довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. Заявка передається через факс, поштою, або через представника постачальника (п. 5.2 -5.4 договору).

На підставі наданої довіреності постачальник передає покупцю паливні картки/талони, виписує та надає покупцю рахунок, видаткову накладну на поставлений товар. Додатково, при передачі вищевказаних документів постачальник надає покупцю копію належним чином завіреного сертифіката відповідності/декларації про відповідність товару вимогам чинних нормативних документів, а також паспорт якості товару, що відпускається (п. 5.6 договору)

Перехід права власності на товар відбувається після виконання постачальником вимог п. 5.1-5.4 договору, підписання уповноваженими представниками покупця і постачальника всіх товаросупровідних документів (п. 5.7 договору).

За пунктом 6.1 договору покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлений товар; приймати поставлений товар у порядку та строки, визначені договором.

У разі порушення постачальником порядку та строків відпуску товару, його

кількості та якості, а також при зміні постачальником в односторонньому порядку умов договору чи відмови від виконання договору покупець, в односторонньому порядку, покупець має право: відмовитися від подальшого виконання зобов`язань постачальником за договором; достроково розірвати договір, повідомивши про це постачальника у строк 5 (п`яти) робочих днів з дня настання таких підстав (п. 6.2.5 договору).

За пунктом 6.3 договору постачальник зобов`язаний: забезпечити відпуск товару в асортименті, кількості та у строки, встановлені в договорі; відпускати (передавати) товари через мережу АЗС, зазначену в п. 5.2 договору, при пред`явленні покупцем паливних карток/талонів.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором (п. 7.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, які мали місце під час дії договору (п. 10.1, 10.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Матеріали справи не містять доказів того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.

В додатку 1 до договору "Специфікація до договору про закупівлю №СК4/255-Т від 05 квітня 2024 року" зазначено: найменування товару - бензин А-92 талони, у кількості 2 100 літрів, ціна за літр 51,00грн (з ПДВ), загальна вартість 107 100,00грн (з ПДВ) (а.с. 15).

В додатку 2 до договору наведений перелік (мережа) автозаправних станцій (АЗС) постачальника (адреса, режим роботи) (а.с. 15 на звороті).

На виконання умов договору сторонами складено, підписано та скріплено печатками видаткову накладну №0004/0000631 від 05.044.2024 на суму 107 100,00грн на поставку 2 100,00 літрів бензину А-92 (а.с. 16).

Водночас, факт підписання сторонами видаткової накладної №0004/0000631 від 05.04.2024 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковою накладною скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній №0004/0000631 від 05.04.2024.

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар.

Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області перерахувала на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 107 100,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №292 від 09.04.2024 (а.с. 17).

Позивач зазначає, що у 2024 році відповідачем частково здійснено поставку товару через мережу визначених АЗС за пред`явленими Іванівською сільською радою талонами на суму 84 660,00грн обсягом 1 660 літрів бензину.

Починаючи з жовтня 2024 року на АЗС учасника та його партнерів, Іванівській сільській раді відмовляють у відпуску бензину у зв`язку з відсутністю пального.

Працівниками позивача складено службову записку про відсутність пального на автозаправках (а.с. 21).

У покупця залишились невикористаними скретч-картки на загальну суму 22 440,00грн у кількості 22 штуки, об`ємом 440 літрів, номіналом 20 літрів: 3026 1188 6050; 3026 1188 6051; 3026 1188 6048; 3026 1188 6049; 3026 1188 6046; 3026 1188 6047; 3026 1188 6057; 3026 1188 6054; 3026 1188 5658; 3026 1188 6055; 3026 1188 6092; 3026 1188 6093; 3026 1188 6090; 3026 1188 6091; 3026 1188 6088; 3026 1188 6089; 3026 1188 6086; 3026 1188 6087; 3026 1188 6084; 3026 1188 6085; 3026 1188 6080; 3026 1188 6081. Скретч-картки мають спільний логотип "Авіас" (19-20).

У вересні 2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією за вих.№1486 від 26.09.2025 та просив повернути грошові кошти у розмірі 22 400,00грн, у семиденний строк з дня отримання претензії (а.с. 22-23).

Позивач посилається на те, що ним належним чином виконано зобов`язання, здійснено попередню оплату за товар, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання з поставки не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про стягнення попередньої оплати у розмірі 22 440,00грн, що і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору поставки, строк дії договору, строк та порядок поставки, наявність/відсутність підстав для повернення попередньої оплати за договорами.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України (чинний на дату виникнення спірних відносин) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За умовами договору передбачено можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів палива. Тобто, придбаний позивачем товар за договором у вигляді бензину А-95 по факту перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Згідно частин першої, другої ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Схожі за змістом висновки щодо необхідності обрання покупцем одного з двох альтернативних способів захисту своїх прав у разі неналежного виконання продавцем зобов`язання зі своєчасної передачі передплаченого товару покупцю викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №910/1775/18, від 31.10.2018 у справі №910/13318/16, від 20.02.2019 у справі №912/2275/17, від 27.08.2019 у справі №911/1958/18, від 09.03.2023 у справі №910/5041/22, від 15.02.2024 у справі №910/3611/23 зі спорів, що виникли з договірних правовідносин поставки.

Згідно пункту 10.1 договору №СК4/255-Т від 05.04.2024 договір діє до 31 грудня 2024 року.

Судом встановлено, що претензія за вих. №1486 від 26.09.2025 з вимогою повернути грошові кошти за непоставлений товар в сумі 22 440,00грн позивачем направлено на адресу відповідача 28.09.2025 та 16.10.2025 (а.с. 24).

Направлена позивачем на адресу відповідача претензія повернута підприємством зв`язку з відмітками: "адресат відсутній за вказаною адресою", "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань з поставки товару у повному обсязі, у позивача виникло право вимагати повернення сплаченої передоплати за придбаний товар, як після закінчення терміну дії договору (31.12.2024), так і після спливу семиденного строку зазначеного в претензії.

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав.

З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів у розмірі 22 440,00грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з урахуванням норм частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3028,00грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", п.8.23 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22).

Ціна позову становить 22 440,00грн, отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 2 422,40грн (3028,00грн * 0,8).

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2344 від 25.11.2025. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 29, 32).

За приписами частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, підлягає поверненню з державного бюджету сума 605,60грн (3028,00грн 2 422,40грн), як надмірно сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.

Суд не вирішує питання повернення надмірно сплаченої суми судового збору під час прийняття рішення у справі, оскільки клопотання про повернення цієї суми з Державного бюджету не надходило.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 422,40грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення 22 440,00грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (ідентифікаційний код 44604267; вул. Соборна, буд. 99, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., 51400) на користь Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (ідентифікаційний код 04412751; вул. Дружби, буд. 33-Б, с. Іванівка, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 15562) заборгованість у розмірі 22 440,00грн (двадцять дві тисячі чотириста сорок гривень 00коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40коп.), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Рішення підписано 12.02.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва