РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2026Справа № 910/620/25 (910/13286/25)

За позовом Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (01135, м. Київ, вул. Жилянська,148, ідентифікаційний код 40806442) арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (01033, м. Київ, вул. Жилянсьтка,68, оф. 293 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" (80383, Львівська обл., Жовківський район, село Малехів (з), вул. Київська,36, ідентифікаційний код 38897504)

про стягнення 891 367,50грн.

в межах справи №910/620/25

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.Смарт Трейдинг" (04053, м. Київ, вул. провулок Варязький,4Б, оф. 31, ідентифікаційний номер 38960764)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (01135, м. Київ, вул. Жилянська,148, ідентифікаційний номер 40806442)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники учасників: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/620/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України".

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" арбітражний керуючий Демчан Олександр Іванович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" про стягнення 891 367,50грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвала про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету позивача 05.11.2025 20:14 год., що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи від 06.11.2025.

Також, ухвала суду про відкриття провадження від 04.11.2025 направлена відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 80383, Львівська обл., Жовківський район, село Малехів (з), вул. Київська,36.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2025, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Вантажні системи України» поставило на користь ТОВ «Позитив-В» товар (щебінь) на загальну 904 302,30 грн. (з якої підтвердженою сумою шляхом зарахування ПДВ до податкового кредиту є 891 367,50 грн), згідно наступних накладних: -податкова накладна №18 від 14.05.2021 на загальну суму 29 671,20 грн;-податкова накладна №6 від 06.05.2021 на загальну суму 39 261,60 грн;-податкова накладна №12 від 08.05.2021 на загальну суму 41 043,60 грн;-податкова накладна №3 від 05.05.2021 на загальну суму 14 097,60 грн;-податкова накладна №14 від 12.05.2021 на загальну суму 40 496,40 грн;-податкова накладна № 16 від 13.05.2021 на загальну суму 28 141,20 грн;-податкова накладна №9 від 07.05.2021 на загальну суму 38 858,40 грн;-податкова накладна №20 від 15.05.2021 на загальну суму 29 296,80 грн;-податкова накладна №27 від 19.05.2021 на загальну суму 58 572,00 грн;-податкова накладна №25 від 18.05.2021 на загальну суму 57 902,40 грн;-податкова накладна №24 від 17.05.2021 на загальну суму 56 728,80 грн;-податкова накладна №31 від 22.05.2021 на загальну суму 14 274,00 грн;-податкова накладна №36 від 27.05.2021 на загальну суму 27 360,00 грн;-податкова накладна №34 від 25.05.2021 на загальну суму 58 240,80 грн;-податкова накладна №38 від 28.05.2021 на загальну суму 28 123,20 грн.; -податкова накладна №5 від 04.06.2021 на загальну суму 14 716,80 грн;-податкова накладна №2 від 01.06.2021 на загальну суму 29 275,20 грн;-податкова накладна №10 від 08.06.2021 на загальну суму 14 436,00 грн;-податкова накладна №16 від 11.06.2021 на загальну суму 13 939,20 грн;-податкова накладна №21 від 14.06.2021 на загальну суму 13 579,20 грн;-податкова накладна №29 від 16.06.2021 на загальну суму 27 532,80 грн;-податкова накладна №35 від 18.06.2021 на загальну суму 14 140,80 грн;- податкова накладна №39 від 22.06.2021 на загальну суму 27 252,00 грн;-податкова накладна №44 від 24.06.2021 на загальну суму 38 304,00 грн;-податкова накладна №51 від 27.06.2021 на загальну суму 13 824,00 грн;-податкова накладна №56 від 29.06.2021 на загальну суму 12 204,00 грн;-податкова накладна №62 від 30.06.2021 на загальну суму 12 888,00 грн;-податкова накладна №65 від 10.06.2021 на загальну суму 13 384,80 грн;-податкова накладна №36 від 13.07.2021 на загальну суму 14 017,50 грн;-податкова накладна №3 від 01.07.2021 на загальну суму 12 795,00 грн;-податкова накладна №33 від 12.07.2021 на загальну суму 28 605,00 грн;-податкова накладна №53 від 21.07.2021 на загальну суму 13 012,50 грн;-податкова накладна №57 від 22.07.2021 на загальну суму 13 395,00 грн;-податкова накладна №8 від 03.08.2021 на загальну суму 14 932,50 грн.

Відповідно до виписок по рахунках ТОВ «Вантажні системи України», відкритих в АТ «Банк Альянс», АТ «Кредитвест Банк», АТ «Перший Інвестиційний Банк», розрахунок за поставлений товар ТОВ «Позитив-В» не здійснювало.

У зв`язку з цим, ліквідатором ТОВ «Вантажні системи України» направлено лист від 13.05.2025 за вих.№02-143/70 на адресу ТОВ «Позитив-В» з вимогою повернення коштів за надані послуги.

Листом від 23.05.2025 №18942/6/13-01-04-09 Головне управління Державної податкової служби у Львівській області на запит від 13.05.2025 за вих.№02-143/91 ТОВ «Вантажні системи України» надало копії податкових декларацій з податку на додану вартість разом з додатком 1, (відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування) та копії податкових накладних, які подавалися ТОВ «Позитив-В» за результатами господарських операцій з ТОВ «Вантажні системи України».

Відповідно до наданих матеріалів ТОВ «Позитив-В» подало податкову декларацію за звітний період - з травня по серпень 2021, у якій відповідно до Додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість, у Розділі ІІ відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою, постачальник ТОВ «Вантажні системи України» поставило товар, а ТОВ «Позитив-В» підтвердило отримання вказаного товару шляхом віднесення сум до обсягів податкового кредиту по ПДВ на загальну суму 148 561,25 грн.

Отже, ТОВ «Позитив-В» прийняло від ТОВ «Вантажні системи України» згідно податкових накладних товар на загальну суму 891 367,50 грн. за період з травня по серпень 2021.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 175 ГК України передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Для з`ясування правової природи як господарської операції, так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 911/5358/14.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до наданих на запит ліквідатора ТОВ «Вантажні системи України» копій податкових декларацій та податкових накладних, які подавалися ТОВ «Позитив-В» за результатами господарських операцій з ТОВ «Вантажні системи України», останнє поставило за період з травня по серпень 2021 року товар на загальну суму 891 367,50 грн.

У постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19 викладено правову позицію про те, що оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17 зауважила про те, що податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (підрядником) на постачання послуг на користь другої сторони (замовника), може бути доказом правочину з огляду на те, що така поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У свою чергу, відповідачем доказів на спростування викладених позивачем обставин або контррозрахунку боргу не надано, належні та достатні докази на підтвердження оплати відповідачем поставленого товару на суму 891 367,50 грн. відсутні.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За наведених обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" (80383, Львівська обл., Жовківський район, село Малехів (з), вул. Київська,36, ідентифікаційний код 38897504) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (01135, м. Київ, вул. Жилянська,148, ідентифікаційний код 40806442) 891 367 (вісімсот дев`яносто одну тисячу триста шістдесят сім) грн. 50 коп. боргу, 10 696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 41 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.02.2026

Суддя Д.В. Мандичев