СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Харків Справа №922/2632/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача (в режимі відеоконференції) Галайський О.В. (адвокат), ордер серія ВС№1428918 від 14.01.2026 року, свідоцтво №001016 від 06.06.2018 року;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» (вх.№52Х/1) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2025 року у справі №922/2632/25,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд», (80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Лісна, 11, ідент. код 44657811),

до Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» (62490, Харківська обл., Харківський р-н., село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ідент. код 22722461),

про стягнення 1710361,37 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» про стягнення 1710361,37 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №27/05кбм від 27.05.2024 року, укладеного між сторонами спору, в частині оплати поставленого товару. Відповідно до позовної заяви сума позовних вимог дорівнює 1710361,37 грн та складається з: 1419508,50 грн боргу за договором поставки, 197709,08 грн пені, 73849,80 грн інфляційних втрат, 19293,99 грн - 3% річних.

Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 20524,34 грн, сплаченого позивачем за подання даної позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно в розмірі 40000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.12.2025 року у справі №922/2632/25 (повний текст складено 15.12.2025 року, суддя Шатерніков М.І.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» (62490, Харківська обл., Харківський р-н., село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ідент. код 22722461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» (80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Лісна, 11, ідент. код 44657,50 грн основного боргу, 73849,80 грн інфляційних нарахувань, 19293,99 грн 3% річних, 197709,08 грн пені та 1924,34 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

В частині стягнення з відповідача 100000,00 грн основного боргу у задоволенні позову відмовлено.

05.12.2025 року Господарським судом Харківської області зареєстровано заяву за вх.№28333 ТОВ «Вавілон Фуд» про винесення додаткового рішення, згідно з якою заявник просив ухвалити додаткове рішення у справі №922/2632/25, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн.

08.12.2025 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№28461), в якому заперечував проти заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, ціною позову та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також вважає, що заявником не доведено, що такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. У зв`язку з чим просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 11.12.2025 року у справі №922/2632/25 (повний текст складено 22.12.2025 року, суддя Шатерніков М.І.) заяву ТОВ «Вавілон Фуд» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» (62490, Харківська обл., Харківський р-н., село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ідент. код 22722461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» (80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Лісна, 11, ідент. код 44657811) 14000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідач з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:

- додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2025 року у справі №922/2632/25 змінити, виклавши його резолютивну частину у такій редакції:

«Заяву ТОВ «Вавілон Фуд» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» (62490, Харківська обл., Харківський р-н., село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ідент. код 22722461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» (80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Лісна, 11, ідент. код 44657811) 3000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили».

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачем на підтвердження надання професійної правничої допомоги у справі №922/2632/25 не надано суду копії або оригіналу додаткової угоди, відповідно до якої Адвокатське об`єднання «ВІ ЕС ДЖІ Партнерс» зобов`язується надати позивачу професійну правничу допомогу щодо стягнення з відповідача суми боргу, відсотків річних, пені та інфляційних витрат, як то підготовка тексту позовної заяви та здійснення представництва в господарському суді, оскільки таких положень договір про надання правової допомоги №27/01 від 27.01.2025 року не містить. Рівно як не містить даний договір положень щодо порядку розрахунку вартості тієї чи іншої послуги.

На переконання скаржника, задоволена судом першої інстанції сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи №922/2632/25 та фінансового стану обох сторін.

Апелянта звертає увагу, що з наданих позивачем документів неможливо встановити з чого складається вартість по кожній послузі, оскільки не вказані критерії з яких адвокат виходив, не вказано скільки часу було витрачено на складання даного процесуального документу, а тому і структуру вартості даної послуги визначити не можливо. Так, не визначено з чого виходив адвокат вказуючи вартість представництва в судовому засіданні у розмірі 1500,00 грн; для підготовки позовної заяви адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Тобто підготовка заяви не потребувала значних затрат часу, а тому заявлені витрати на оплату даної послуги у сумі 12000,00 грн не відповідають критерію співмірності витрат, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на підготовку позовної заяви. Претензія, за підготовку якої адвокат прохає стягнути з відповідача 3000,00 грн підписана директором ТОВ «Вавілон Фуд», а не адвокатом. При цьому позивач не обґрунтував суду, що такі дії (підготовка претензії), враховуючи, що у даному випадку ГПК України не передбачає обов`язково досудового врегулювання спору, були необхідні. Відокремлення адвокатом такої послуги як «вивчення обставини справи, дослідження та систематизація первинної документації» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим, оскільки така послуга охоплюється діями адвоката щодо підготовки та подання позовної заяви. Вимоги представника позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу за участь у судових засіданнях, які були призначені на 28.08.2025 року та 30.10.2025 року, та не відбулись, є необґрунтованими.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2025 року у справі №922/2632/25. Встановлено позивачу строк протягом якого він має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку.

Вказана ухвала була направлена учасникам справи через підсистему Електронний суд до кабінету користувача і доставлена їм 13.01.2026 року.

Ухвалою суду від 19.01.2026 року витребувано матеріали справи №922/2632/25 з Господарського суду Харківської області.

22.01.2026 року матеріали справи №922/2632/25 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

19.01.2026 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№759), в якому зазначає, що згоден з додатковим рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 02.02.2026 року представник позивача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В ухвалі від 13.01.2026 року суд доводив до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» про стягнення 1710361,37 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №27/05кбм від 27.05.2024 року, укладеного між сторонами спору, в частині оплати поставленого товару. Відповідно позовної заяви сума позовних вимог дорівнює 1710361,37 грн та складається з: 1419508,50 грн боргу за договором поставки; 197709,08 грн пені; 73849,80 грн інфляційних втрат; 19293,99 грн - 3% річних. Крім того, позивач просив покласти на відповідача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 20524,34 грн, сплаченого позивачем за подання даної позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно в розмірі 40000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.12.2025 року позов ТОВ «Вавілон Фуд» задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» (62490, Харківська обл., Харківський р-н., село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ідент. код 22722461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» (80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Лісна, 11, ідент. код 44657,50 грн основного боргу, 73849,80 грн інфляційних нарахувань, 19293,99 грн 3% річних, 197709,08 грн пені та 19324,34 грн судового збору сплаченого при подачі позову. В частині стягнення з відповідача 100000,00 грн основного боргу у задоволенні позову відмовлено.

05.12.2025 року Господарським судом Харківської області було зареєстровано заяву за вх.№28333 ТОВ «Вавілон Фуд» про винесення додаткового рішення, згідно з якою заявник просив ухвалити додаткове рішення у справі №922/2632/25, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн.

08.12.2025 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому заперечував проти заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, ціною позову та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також вважав, що заявником не доведено, що такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. У зв`язку з чим прохав суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції, керуючись критеріями, що визначені ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із загальних засад судочинства - справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами, встановленими судом невідповідності здійснених позивачем розрахунків, та наданих до позовної заяви доказів, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, суд, дослідивши заяву позивача, заперечення відповідача викладені у клопотанні із урахуванням часткового задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, про зменшення заявлених позивачем до стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу до 14000,00 грн (вивчення обставини справи, дослідження та систематизація первинної документації - 3000,00 грн; написання претензії - 3000,00 грн; написання, підготовка та подання позовної заяви 6000,00 грн; участь адвоката Галайського О.В. у чотирьох судових засіданнях (по 500,00 грн за кожне судове засідання) - 2000,00 грн.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Тож, вибір форми та суб`єкта надання правової допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Особливістю фіксованого розміру адвокатського гонорару є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту в у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта. Подібні висновки викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі №910/1344/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2022 року у справі №916/893/21.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Колегія суддів враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126, 129 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою. Колегія суддів зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в межах п`ятиденного строку після ухвалення рішення судом, позивачем надано копії таких документів:

1. копію договору про надання правової допомоги №27/01 від 27.01.2025 року, укладеного між ТОВ «Вавілон Фуд» та Адвокатським об`єднанням «Ві Ес Джі Партнерс»;

2. копію рахунку №04/12;

3. копію акту прийняття виконаних робіт (послуг) від 04.12.2025 року.

4. копію ордеру серія ВС№1384383 від 28.07.2025 року.

З наданих документів вбачається, що 27.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» (замовником) та Адвокатським об`єднанням «Ві Ес Джі Партнерс» (виконавецем) укладено договір №27/01 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. договору №27/01, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, зокрема, але не виключно: правову допомогу (юридичний супровід) щодо захисту прав та представництва інтересів клієнта при розгляді всіх справ (в т.ч., але не виключно, цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних, справ про адміністративні правопорушення) в судах будь-якої інстанції, в тому числі в адміністративних, господарських судах, судах загальної юрисдикції, Верховному Суді, інших органах державної влади, в тому числі органах Національної поліції України, органах прокуратури-будь-якого рівня, органах Міністерства юстиції України, органах нотаріату, в будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, в органах місцевого самоврядування та перед сторонами спору та з правом представляти інтереси клієнта під час здійснення слідчих дій в межах кримінального провадження.

Згідно з п. 4.1, 4.2. договору, виплати за цим договором складаються з: а) суми гонорару, що клієнт виплачує адвокатському об`єднанню; б) сум, що клієнтом виплачується адвокатському об`єднанню як покриття фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим договором (поштові витрати, транспортні витрати та інші документальні витрати необхідні для виконання доручень клієнта). За надання правової допомоги клієнт виплачує адвокатському об`єднанню гонорар, який визначається відповідно до акту притому-передачі виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін або відповідно до рахунку, виставленого адвокатським об`єднанням для оплати погодинної роботи, враховуючи те, що одна година роботи адвоката оцінюється в 1500 грн, та може бути збільшена за погодженням сторонами у додаткових угодах до цього договору.

Сума гонорару може бути оплачена клієнтом після набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Згідно акту приймання виконаних робіт від 04.12.2025 року та рахунку №04/12 від 04.12.2025 року, виконавцем надані замовнику, а замовником прийняті наступні послуги у судовій справі №922/2632/25, вартість яких сторони оцінили у 24000,00 грн, а саме:

вивчення обставини справи, дослідження та систематизація первинної документації - 3000,00 грн;

написання та підготовка претензії на ім`я ПрАТ «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» - 3000,00 грн;

написання, підготовка та подання до господарського суду позовної заяви до ПрАТ «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» про стягнення 12000,00 грн;

участь адвоката Галайського О.В. у чотирьох судових засіданнях (по 1500,00 грн за кожне судове засідання) 6000,00 грн.

Відповідно ордеру на надання правничої допомоги серії ВС№1384383 від 28.07.2025 року, адвокат Галайський О.В. на підставі договору про надання правничої допомоги №27/01 від 27.01.2025 року надавав правничу допомогу. Як вбачається зі змісту ордеру, він виданий Адвокатським бюро «Ві Ес Джі Партнерс» та підписаний адвокатом, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЛВ№001016 від 06.06.2018 року, видане Радою адвокатів Львівської області на підставі рішення №85 від 15.05.2018 року.

Дослідивши подані докази, суд першої інстанції як і колегія суддів апеляційної інстанції дійшли висновку про те, що наведений перелік робіт в акті наданих послуг відповідає змісту договору про надання правової допомоги та матеріалам даної справи, якими підтверджується участь адвоката Галайський О.В. у розгляді справи в суді та складенні відповідних процесуальних документів.

Суд також зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. У той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 року у справі №905/1795/18.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі №915/237/18, від 24.10.2019 року у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 року у справі №904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, суд першої інстанції, дослідивши надані документи, вірно констатував, що розмір фактично понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката є неспіврозмірним щодо критеріїв, визначених в ч. 4 ст. 126 ГПК України. Зокрема, дії адвоката з вивчення обставин справи, дослідження та систематизація первинної документації і написання та підготовка претензії на ім`я ПрАТ «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» фактично є тотожними щодо написання частини позовної заяви, а відтак має місце зменшення кількості годин при складанні позовної заяви (на 4 години) на кількість годин витрачених на попередні тотожні дії (2 год. + 2 год.).

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта, щодо підписання претензії директором позивача, а не адвокатом, оскільки така обставина не спростовує те, що її виготовленням займався саме адвокат в межах обов`язків визначених за договором про надання правничої допомоги.

Щодо участі представника позивача у судових засіданнях, то суд врахував, що представник позивача був присутній у судових засіданнях при розгляді справи у режимі відеоконференції (з використанням власних технічних засобів) і це не потребувало витрачання часу, необхідності прибуття до господарського суду та понесення додаткових витрат для адвоката.

У той час, суд апеляційної інстанції відхиляє такі посилання апелянта, оскільки судові засідання, які були призначені на 28.08.2025 року та 30.10.2025 року не відбулись не у зв`язку з умисними діями позивача, а з інших підстав. При цьому, позивач знаючи, дати призначених судових засідань організовував свій час та вчиняв дії направленні на участь в них. Таким чином, покладати відповідальність за те, що судові засідання не відбулись на позивача є помилковим.

Слід відзначити, що заявлені до стягнення витрати на правову допомогу сторони задоволено в сумі 14000 грн, що у співвідношенні у відсотках між ціною позову та задоволеним розміром витрат на правову допомогу становить 0,86%.

З огляду на викладене вище, враховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, а також час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, що викладені в акті про надання юридичних послуг, розмір задоволених витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 14000,00 грн не є завищеним та неспіврозмірним.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» є необґрунтованою, а викладені в ній доводи спростовуються матеріалами справи та носять суто суб`єктивних характер щодо правовідносин ринку учасників правової допомоги.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення в силі додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2025 року у справі №922/2632/25.

Керуючись статтями 129, 240, 244, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2025 року у справі №922/2632/25 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.02.2026 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук