УХВАЛА

09 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 914/466/23(914/893/25)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 (колегія суддів у складі: Желік М.Б. - головуючий, Орищин Г.В., Галушко Н.А.)

та ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2025 (суддя Цікало А. І.)

та рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2025 (суддя Цікало А. І.)

у справі № 914/466/23(914/893/25)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд»

про спростування майнової дії боржника та стягнення коштів

в межах справи № 914/466/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл»,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» (далі - ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд») 19.01.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025, ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2025 у справі № 914/466/23(914/893/25).

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд», Верховний Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.05.2025 відхилено клопотання ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд» про передачу справи № 914/466/23(914/893/25) для розгляду в межах справи № 914/597/23 про банкрутство ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд».

Рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2025 позов задоволено, спростовано майнову дію боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» щодо здійснення перерахування коштів на рахунок ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд» у розмірі 1160658,59 грн, стягнуто з відповідача на користь позивача 1160658,59 грн. безпідставно отриманих коштів та 4844,80 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2025 у справі №914/466/263 (914/893/25) залишено без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Підпунктом 9 пункту 2-1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвали суду про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність); про результати розгляду грошових вимог кредиторів; рішення суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Законом України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подання позову) встановлено ставки судового збору за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2 частини другої статті 4);

- позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2 частини другої статті 4);

- заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 10 пункту 2 частини другої статті 4).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернешнл" у справі № 914/466/23(914/893/25) є вимоги про спростування майнової дії боржника та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 1160658,59 грн.

У постанові від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19 Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду щодо правозастосування положень Закону України "Про судовий збір" з визначення ставок судового збору у процедурах банкрутства дійшов висновку, що визначені частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори розглядаються та вирішуються судом хоч в межах основної справи про банкрутство боржника, але у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. За розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір"). Водночас ставки судового збору за подання заяв в основній процедурі банкрутства передбачені підпунктами 8-10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подання позову).

Враховуючи наведену вище правову позицію судової палати, Суд дійшов висновку, що за подання касаційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідком розгляду позовних вимог (стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 1160658,59 грн), які були заявлені та розглядалися у позовному провадженні в межах справи про банкрутство, скаржнику належало сплатити судовий збір, виходячи із розміру ставок для позовної заяви майнового характеру, тобто відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Крім цього, для такої вимоги як спростування майнових дій боржника законодавцем установлена окрема ставка судового збору, а саме - відповідно до підпункту 10 пункту 2 частини другої статті Закону України "Про судовий збір" ставка за подання такої заяви становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (в редакції Закону станом на час звернення до суду із позовною заявою).

Подібний правовий висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 22.12.2025 у справі №903/25/25 (903/703/25), від 19.12.2025 у справі №903/25/25 (903/659/25).

Відповідно до підпункту 8 пункту 2 частини другої статті Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з огляду на зміст заявлених позовних вимог про спростування майнової дії боржника та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 1160658,59 грн, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025, ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.09.2025 у справі № 914/466/23(914/893/25) скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 42870.21 грн ((3028 х 2) + 3328,00 + 17409,88 (1,5% від 1160658,59)) х 200% х 0,8).

Згідно з приписами частини першої і другої статті 9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини першої статті 6 Закону "Про судовий збір").

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

З пункту 37 Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу".

Пунктом 41 Інструкції визначено, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими реквізитами у призначенні платежу для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата судового рішення, що оскаржується.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд» додало копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 82422 від 19.01.2026 про сплату судового збору у розмірі 12352,00 грн. У вказаній платіжній інструкції зазначено номер справи у межах якої подається касаційна скарга - № 914/597/23, про що судом касаційної інстанції складено Акт від 19.01.2026 № 32.1-14/29.

Отже, зазначена вище копія платіжної інструкції не може бути прийнята як належний доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 914/466/23(914/893/25).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі № 914/1542/17, від 16.01.2019 у справі № 905/1057/18, від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18 та ухвалах Верховного Суду від 27.04.2020 у справі № 910/5640/18. від 12.05.2020 у справі № 910/7841/19, від 03.09.2020 у справі № 923/713/19.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд» підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 42870.21 грн.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2025, ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2025 у справі № 914/466/23(914/893/25) залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере