ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/3141/25

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" б/н від 29.01.2026 року про ухвалення додаткового рішення (ухвали) про стягнення судових витрат у справі №911/3141/25

за позовом Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські Регіональні Електромережі, м. Київ

до 1) ОСОБА_1 , м. Київ

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Партнер-Ліга, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби Юлії Володимирівни, м. Київ

про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області через систему Електронний суд надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські Регіональні Електромережі б/н від 09.10.2025 (вх. №7476 від 09.10.2025) до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю Партнер-Ліга , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби Юлії Володимирівни про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 27.01.2026 року провадження у справі №911/3141/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Ліга», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби Юлії Володимирівни про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно закрито; Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Ліга» (02091, м. Київ, Харківське шосе, 144а, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-А, ) 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору; стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-А, уод ) 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява б/н від 29.01.2026 року про ухвалення додаткового рішення (ухвали) у справі №911/3141/25 про стягнення з відповідачів судових витрат у сумі 12000,00 грн.

Згідно ч. 5 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Також, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача б/н від 29.01.2026 року про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3141/25, судом встановлено наступне.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 6 ст. 130 ГПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Ухвалу Господарського суду Київської області у справі №911/3141/25, якою закрито провадження у даній справі, постановлено 27.01.2025.

Відповідну заяву, в порядку частини 8 ст. 129 ГПК України, позивач зробив безпосередньо у тексті позовної заяви та заяві про закриття провадження у справі, зазначивши, що орієнтовний розмір понесених витрат на правничу допомогу складає 50000,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №911/3141/25 подано до суду 29.01.2026. Таким чином, позивачем дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України.

За таких обставин, позивачем дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (за договором - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» (за договором - Адвокатське об`єднання) 26.12.2025 укладено Договір №578-КРЕМ-РП про надання правничої допомоги (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту відповідно до умов цього Договору платну професійну правничу допомогу, визначену у пункті 1.2. цього Договору (надалі - «Правнича допомога»), а Клієнт зобов`язується прийняти Правничу допомогу та оплатити її у порядку та у строки, погоджені Сторонами у цьому Договорі. Види правової допомоги, надання якої погоджено сторонами за умовами цього Договору визначено у п. 1.2 Договору.

Пунктами 3.1 - 3.4 Договору визначено, що Адвокатське об`єднання звітує за результатами виконання доручення Клієнта і надання Правничої допомоги, надаючи на погодження Клієнту Звіт про надання правничої допомоги (надалі - «Звіт»). Звіт складається та підписується Адвокатським об`єднанням за результатом надання Правничої допомоги, але в будь-якому випадку не пізніше першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому було надано Правничу допомогу та/або припинено її надання та/або змінено умови надання Правничої допомоги. Звіт має містити детальний опис наданої Правничої допомоги та здійснених витрат, необхідних для надання Правничої допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений Адвокатським об`єднанням на надання Правничої допомоги, вартість наданої Правничої допомоги. Звіт в день його складання направляється Адвокатським об`єднанням Клієнту.

Розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надання Правничої допомоги за дорученням Клієнта, визначається Сторонами окремо за кожним дорученням Клієнта та зазначається у Звітах про надання Правничої допомоги. Загальна вартість Правничої допомоги за цим Договором складається із вартості наданої Правничої допомоги за кожним дорученням Клієнта та орієнтовно не повинна перевищувати 600000,00 грн, крім того ПДВ 20% 120000,00 грн., всього 720000,00 грн. (п.п. 4.1, 4.2 Договору).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги від 26.12.2025 №578-КРЕМ-РП, свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серія КС №7238/10 від 07.12.2018, звіту про надання правничої допомоги №911/3141/25-КРЕМ від 28.01.2026 року, довіреності від 22.01.2025 №22/2025, Звіту № 911/3141/25 КРЕМ від 28.01.2026 на суму 12000,00 грн.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може з

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 26.11.2020 у справі №922/1948/19, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №914/434/17).

Суд також зауважує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами, до правової допомоги належать й консультації, роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво в судах тощо (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16).

Варто також зазначити, що згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).

З наданого до матеріалів справи Звіту наданих послуг №911/3141/25 - КРЕМ від 28.01.2026 року вбачається, що адвокатське об`єднання надало, а позивач прийняв юридичні послуги, загальна вартість яких складає 120000,00 грн. Зазначений акт підписано представниками обох сторін, у вказаному акті наведено перелік та обсяги послуг, що надавались адвокатом позивачу, їх загальну вартість.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються обставини надання позивачу адвокатським бюро професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим, зазначені витрати є витратами на професійну правничу допомогу та, відповідно, є судовими витратами в розумінні ст. 123 ГПК України.

Дослідивши додані до заяви про розподіл судових витрат документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд вважає підтвердженою належними та допустимими доказами суму судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 120000,00 грн., надану позивачу адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК».

Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від відповідачів не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а втрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що позивач у даній справі не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" б/н від 29.01.2026 року про ухвалення додаткового рішення (ухвали) про стягнення судових витрат у справі №911/3141/25 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Ліга» (02091, м. Київ, Харківське шосе, 144а, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-А, ) 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу (правову) допомогу.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-А, ) 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу (правову) допомогу.

4. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її складення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання апеляційної скарги з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць