ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" січня 2026 р. Cправа № 902/1361/25

за позовом: Представництва "Б-АКТ" Спулка Акційна" (вул. Шимановського Віталія, буд. 2/1, офіс 422, м. Київ, 02125)

до: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області (вул. Антона Листопада, 2-А, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 7543766,03 грн

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників:

позивача: Середа Ю.В.

відповідача: Марковська І.С.

В С Т А Н О В И В :

02.10.2025 Представництво "Б-АКТ" Спулка Акційна" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області про стягнення 7 543 766,03 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.10.2025 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 07.10.2025 відкрито провадження у справі № 902/1361/25. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 06.11.2025. Визначено розгляд справи № 902/1361/25 здійснювати у закритому судовому засіданні.

22.10.2025 від представника відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-4/11434/25 від 22.10.2025), який долучений судом до матеріалів справи.

Поряд з цим судове засідання призначене на 06.11.2025 не відбулось, у зв`язку із збоєм у роботі магістрального мережевого провайдера ДП "Інформаційні судові системи", що тимчасово вплинуло на доступність судових ресурсів (службова записка № 332/2025).

Ухвалою суду від 06.11.2025 повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання, що відбудеться 27.11.2025.

На визначену дату представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 06.11.2025.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про продовження підготовчого провадження та призначення судового розгляду на іншу дату, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 27.11.2025 повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання, що відбудеться 18.12.2025.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник відповідача. Представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 27.11.2025.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 18.12.2025 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 29.01.2026.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

29.01.2026 в судовому засіданні в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням зі сторони відповідача договору від 15.05.2023 укладеного між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області та Представництвом "Б-Акт" Спулка Акційна" № 36/23 про надання інженерно-консультаційних послуг у будівництві та здійснення технічного нагляду, а саме в частині проведення розрахунків за надані послуги.

Відповідач проти позову заперечує позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву, де доводи останнього зводяться до того, що останнім сума основного боргу була повністю сплачена 02.10.2025, що стверджується платіжними інструкціями: № 31 від 02.10.2025 на суму 5 958 042,55 грн по оплаті за актом № 5, № 32 від 02.10.2025 на суму 1153057,08 грн по акту № 7, № 33 від 02.10.2025 на суму 351 841, 40 по оплаті за актом № 8, № 34 від 02.10.2025 на суму 40 286, 15 грн по оплаті за актом № 10. Щодо нарахованих 3 % річних в розмірі 40 538,82 грн відповідачем вказується, що джерелами фінансового забезпечення служби є кошти Державного бюджету України, які надаються останньому в межах відповідних бюджетних асигнувань та використовуються останнім в межах кошторису, та з огляду на те що сума основного боргу сплачена повністю нарахування 3 % річних є безпідставними.

Із наявних доказів в матеріалах справи встановлено наступне: 15.05.2023 між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області та Представництвом "Б-АКТ" Спулка Акційна" був укладений Договір № 36/23 про надання інженерно-консультаційних послуг у будівництві та здійснення технічного нагляду.

Відповідно до п. 1.1. Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги, обумовлені цим Договором, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити їх у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Предмет Договору: Послуги інженерам консультанта та послуги зі здійснення технічного нагляду при проектуванні та будівництві Об`єкта Реконструкція електричної підстанції "Вінницька" із будівництвом фортифікаційної споруди та встановленням обладнання, Вінницька область" (ДК 021:2015: 71530000-2 - Консультаційні послуги в галузі будівництва) (ДК 021:2015: 71520000-9 - Послуги з нагляду за виконанням будівельних робіт) (п.1.1.1 Договору).

Пунктом 2.1. Договору між сторонами було погоджено, що ціна послуг за цим Договором, визначена на перед проектній стадії відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни надання Послуг 9Додаток № 3), становить 82 166 666,67 грн без ПДВ, 98 600 000,00 грн з ПДВ у тому числі ПДВ 20 % - 16 433 333,33 грн ПДВ.

ПДВ додається та включається до ціни Послуг у разі, якщо Виконавець є платником ПДВ станом на дату підписання Актів приймання наданих Послуг.

Поряд з цим, між сторонами було укладено ряд додаткових угод якими внесено певні зміни, а саме:

додатковою угодою №5 від 26.02.2024 року до Договору внесено зміни до п. 2.1. Договору, та встановлено, що ціна послуг за Договором становить 98 600 000,00 грн (дев`яносто вісім мільйонів шістсот тисяч гривень нуль копійок), в т.ч. ПДВ 20% - 16 433 333,33 грн (шістнадцять мільйонів чотириста тридцять три тисячі триста тридцять три гривні 33 копійки).

Визначено, що ціна Послуг за цим Договором розраховується у відсотковому еквіваленті у розмірі 2,4114885%, від вартості будівельних робіт І черги будівництва, яка складає 3 407 300 751 (три мільярди чотириста сім мільйонів триста тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн 91 коп без ПДВ.

Вартість інженерно-консультаційних послуг - 1,4719726% від вартості будівельних робіт 1 черги будівництва згідно Договірної ціни;

Вартість здійснення технічного нагляду - 0,9395159% від вартості будівельних робіт 1 черги будівництва згідно Договірної ціни.

ПДВ додається та включається до ціни Послуг у разі, якщо Виконавець є платником ПДВ станом на дату підписання Актів приймання наданих Послуг.

Зокрема додатковою угодою №5 від 26.02.2024 до Договору внесено зміни до абз. 1 п. 3.1. Договору, а саме змінено строк оплати наданих Послуг з "10 (десяти) банківських днів" на "5 (п`яти) банківських днів".

Додатковою угодою №7 від 26.03.2024 доповнено розділ 1 Договору пунктом 1.5. в такій редакції: "1.5. Виконавець надає послуги за Договором у два етапи:

-перший етап: починається з моменту набрання чинності Договором і діє до моменту затвердження наказом Проектної документації по Об`єкту. (Етап 1).

-другий етап: починається після затвердження наказом Проектної документації по Об`єкту і триває до закінчення строку дії Договору. (Етап 2).

Вартість послуг першого етапу становить 20 443 804 (двадцять мільйонів чотириста сорок три тисячі вісімсот чотири грн) 51 коп., в тому числі ПДВ 20% - 3 407 300 (три мільйони чотириста сім тисяч триста грн.) 75 коп., що не перевищує 0,5% вартості будівельних робіт підписаної договірної ціни.

Вартість послуг другого етапу становить 78 156 195 (сімдесят вісім мільйонів сто п`ятдесят шість тисяч сто дев`яносто п`ять грн.) 49 коп., в тому числі ПДВ 20% - 13 026 032 (тринадцять мільйонів двадцять шість тисяч тридцять дві грн.) 58 коп., яка у свою чергу складається з:

-вартості інженерно-консультаційних послуг у розмірі 39 741 635 (тридцять дев`ять мільйонів сімсот сорок одна тисяча шістсот тридцять п`ять грн.) 49 коп., у тому числі ПДВ 20% - 6 623 605 (шість мільйонів шістсот двадцять три тисячі шістсот п`ять грн.) 92 коп.;

-вартості здійснення технічного нагляду у розмірі 38 414 560 (тридцять вісім мільйонів чотириста чотирнадцять тисяч п`ятсот шістдесят грн.) 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 6 402 426 (шість мільйонів чотириста дві тисячі чотириста двадцять шість грн.) 67 коп."

Окрім того, додатковою угодою №7 від 26.03.2024 доповнено пункт 3.1. Договору підпунктом 3.1.1. наступного змісту: "3.1.1. Розрахунки за надані Послуги здійснюються в такому порядку: - вартість інженерно-консультаційних послуг на першому та другому етапах сплачується Замовником згідно з Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток 3) згідно акту, складеного за формою, встановленою додатком 44, або додатком 47 до Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва" (з урахуванням Зміни № 1, Зміни № 2, Зміни № 3, Зміни № 4); вартість послуг з технічного нагляду сплачується пропорційно до вартості виконаних будівельно-монтажних робіт за відповідний період згідно акту, складеного за формою, встановленою додатком 43 до Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва" (з урахуванням Зміни № 1, Зміни № 2, Зміни № 3, Зміни № 4)".

Додатковою угодою №9 від 29.11.2024 до Договору внесено зміни до:

-п.1.3. Договору, яким визначено, що строк надання послуг: з дати підписання Договору до 31 грудня 2025 року.

-п 10.1. Договору, яким визначено, що Договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2025, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Пунктом 3.1. Договору (з урахуванням внесених додатковими угодами змін) встановлено, що оплата Послуг здійснюється Замовником шляхом перерахування коштів на рахунок Виконавця, зазначений у цьому Договорі, на підставі оформлених належним чином та підписаних уповноваженими представниками Сторін Актів приймання наданих Послуг впродовж 5 (п`яти) банківських днів з дати їх підписання. У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунок за надані Послуги здійснюється впродовж 7 (семи) днів з дати отримання Замовником бюджетних коштів на фінансування предмету цього Договору на свій розрахунковий рахунок.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що після отримання двох примірників Актів приймання наданих Послуг Замовник зобов`язаний підписати Акти приймання наданих Послуг, скріпити своєю печаткою (у разі використання) та повернути Виконавцю один примірник Акта приймання наданих Послуг, а у разі відмови від його підписання протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання надати Виконавцю письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Акта приймання наданих Послуг. У випадку, якщо протягом вказаного строку Замовник не поверне Виконавцю один примірник підписаного і скріпленого печаткою Замовника Акту приймання наданих Послуг та не надасть Виконавцю письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Акта приймання наданих Послуг, то вважається, що Акт приймання наданих Послуг підписаний Замовником без зауважень та заперечень.

Підпунктом 4.2.2. пункту 4.2. Договору визначено, що Замовник зобов`язаний прийняти і оплатити надані Виконавцем відповідно до умов Договору Послуги.

Підпунктом 4.3.1. пункту 4.3. Договору визначено, що Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані відповідно до умов Договору Послуги.

Пунктами 5.1. та 5.3. Договору визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та цим Договором, а нарахування штрафних санкцій здійснюється протягом усього періоду прострочення виконання, незалежно від його тривалості. Сторони домовились, що сплата штрафних санкцій не звільняє Сторони від виконання взятих на себе зобов`язань.

Як слідує з матеріалів справи на виконання умов укладеного Договору, Представництвом "Б-Акт" Спулка Акційна" надані, а Замовником не були оплачені, послуги на суму 7 503 227,21 грн зокрема:

-згідно з Актом приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №5 від 17.07.2025, обл. № 54ДСК, який було отримано Замовником 18.07.2025 - на суму 5 958 042,55 грн., в т.ч. ПДВ 993 007,09 грн; (1,4719726% від вартості будівельних робіт по акту №3 приймання виконаних будівельних робіт, підписаного Замовником без зауважень)

-згідно з Актом приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №7 від 25.07.2025, обл. № 58ДСК, який було отримано Замовником 29.07.2025 року - на суму 1 153 057,08 грн., в т.ч. ПДВ 192 176,18 грн.; (1,4719726% від вартості будівельних робіт по акту №4 приймання виконаних будівельних робіт, підписаного Замовником без зауважень)

-згідно з Актом приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №8 від 25.07.2025 року, обл. № 64ДСК, який було отримано Замовником 29.07.2025- на суму 351 841,40 грн, в т.ч. ПДВ 58 640,23 грн; (1,4719726% від залишку вартості будівельних робіт по акту №1 приймання виконаних будівельних робіт, підписаного Замовником без зауважень - пояснення щодо суми, зазначеної в акті наведене в листі №72ДСК від 07.08.2025).

-згідно з Актом приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №10 від 25.07.2025, обл. № 66ДСК, який було отримано Замовником 29.07.2025 - на суму 40 286,18 грн, в т.ч. ПДВ 6 714,36 грн. (1,4719726% від вартості будівельних робіт по акту №2 приймання виконаних будівельних робіт, підписаного Замовником без зауважень).

За доводами позивача станом на дату подання даної позовної заяви 02.10.2025 Акти приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №5 від 17.07.2025 та № № 7, 8, 10 від 25.07.2025 відповідачем підписані та повернуті позивачу не були, тому з урахуванням п. 3.5. Договору, та враховуючи, що протягом 5 днів з моменту отримання актів Замовник не повернув Виконавцю один примірник підписаних і скріплених печаткою Замовника Актів приймання наданих Послуг №№ 5, 7, 8 та 10 та не надав Виконавцю письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Актів приймання наданих Послуг, позивач вважає, що Акти приймання наданих Послуг підписані Замовником без зауважень та заперечень. Кошти у сумі 7 503 227,21 грн, в т.ч. ПДВ 1 250 537,86 грн за актами приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №5, від 17.07.2025 року та № №7, 8, 10 від 25.07.2025 не сплачені.

З метою досудового врегулювання спору та у відповідності до п. 6.3. Договору, 27.08.2025 позивачем було нарочно вручено відповідачу Претензію №02/25-03/490 від 22.08.2025 (про що на першій сторінці претензії міститься відмітка про отримання відповідачем), в якій вказано, що відповідач має сплатити грошові кошти у сумі 7 503 227,21 грн, за актами приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №5 від 17.07.2025 року та № №7, 8, 10 від 25.07.2025 протягом тридцяти календарних днів з моменту отримання претензії, яка станом на день подання позову до суду була залишена без задоволення.

Водночас відповідач подав відзив на позовну заяву в якому вказав про повну сплату суми основного боргу тому вважає, що відсутній спір що стягнення даної суми з відсутністю предмета спору.

Як вбачається з наданих суду платіжних інструкцій: № 31 від 02.10.2025 на суму 5958042, 55 грн по оплаті за актом № 5, № 32 від 02.10.2025 на суму 1 153 057,08 грн по акту № 7, № 33 від 02.10.2025 на суму 351 841, 40 по оплаті за актом № 8, № 34 від 02.10.2025 на суму 40 286,15 грн по оплаті за актом № 10 відповідачем перераховано позивачу 7 503 227,21 грн, що становить суму основного боргу.

Поряд з цим, судом з`ясовано, що вказані платежі були фактично здійснені 03.10.2025, що відображені на штемпелях Казначейської служби, з огляду на що суд зазначає, що штемпель або відмітка Казначейської служби про отримання коштів (документів) засвідчує факт прийняття документів та дату/час, зафіксовані системою (часто електронною), для подальшого опрацювання розпорядчих документів (заявок, платіжних доручень).

Тобто, фактично сплата суми основного боргу відбулась 03.10.2025, тоді як з позовом Представництво "Б-АКТ" Спулка Акційна" звернулось 02.10.2025, що слідує із відмітки Господарського суду Вінницької області.

Суд зауважує, що сплата боргу після подання позову або під час судового розгляду є підставою для закриття провадження в частині основної суми, оскільки зобов`язання виконано.

Отже, спірні правовідносини між сторонами (позивачем та відповідачем) в частині стягнення 7 503 227,21 грн суми основного боргу, які потребували судового врегулювання, фактично були врегульовані, шляхом погашення заборгованості відповідачем в цій частині, а тому правовідносини між сторонами у справі в частині стягнення 7 503 227, 21 грн суми основного боргу втратили характер спірних, в свою чергу предмет та підстави позову зникли.

Статтею 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - Кодекс) визначено перелік підстав для закриття судом провадження у справі. Зокрема, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 Кодексу, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження є формою закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення, у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами по справі у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Оскільки, існування предмета спору в частині стягнення 7 503 227, 21 грн основного боргу припинилось після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі, провадження у справі в цій частині необхідно закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Поряд з цим, позивачем заявлено до стягнення 40 538, 82 грн 3 % річних за період.

Як уже встановлено судом Представництвом "Б-Акт" Спулка Акційна" було направлено та відповідачем отримано, що не заперечується сторонами, та що підтверджується (листами №№ 67ДСК від 25.07.2025 та реєстром № 21; № 55ДСК від 17.07.2025 та реєстром № 119; № 59ДСК від 25.07.2025 та реєстром № 21 (а.с. 98 100):

18.07.2025 - Акт приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №5 від 17.07.2025, обл. № 54ДСК - на суму 5 958 042,55 грн, в т.ч. ПДВ 993 007,09 грн; (1,4719726% від вартості будівельних робіт по акту №3 приймання виконаних будівельних робіт, підписаного Замовником без зауважень;

29.07.2025 Акт приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №7 від 25.07.2025, обл. № 58ДСК, - на суму 1 153 057,08 грн., в т.ч. ПДВ 192 176,18 грн.; (1,4719726% від вартості будівельних робіт по акту №4 приймання виконаних будівельних робіт, підписаного Замовником без зауважень;

29.07.2025 - Акт приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №8 від 25.07.2025 року, обл. № 64ДСК - на суму 351 841,40 грн, в т.ч. ПДВ 58 640,23 грн; (1,4719726% від залишку вартості будівельних робіт по акту №1 приймання виконаних будівельних робіт, підписаного Замовником без зауважень - пояснення щодо суми, зазначеної в акті наведене в листі №72ДСК від 07.08.2025;

29.07.2025 - Акт приймання наданих інженерно-консультаційних послуг №10 від 25.07.2025, обл. № 66ДСК - на суму 40 286,18 грн, в т.ч. ПДВ 6 714,36 грн. (1,4719726% від вартості будівельних робіт по акту №2 приймання виконаних будівельних робіт, підписаного Замовником без зауважень.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання..

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що після отримання двох примірників Актів приймання наданих Послуг Замовник зобов`язаний підписати Акти приймання наданих Послуг, скріпити своєю печаткою (у разі використання) та повернути Виконавцю один примірник Акта приймання наданих Послуг, а у разі відмови від його підписання протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання надати Виконавцю письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Акта приймання наданих Послуг. У випадку, якщо протягом вказаного строку Замовник не поверне Виконавцю один примірник підписаного і скріпленого печаткою Замовника Акту приймання наданих Послуг та не надасть Виконавцю письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Акта приймання наданих Послуг, то вважається, що Акт приймання наданих Послуг підписаний Замовником без зауважень та заперечень.

Як слідує з матеріалів справи протягом 5 днів з моменту отримання (18.07.2025 та 29.07.2025) актів Замовник не повернув Виконавцю один примірник підписаних і скріплених печаткою Замовника Актів приймання наданих Послуг №№ 5, 7, 8 та 10 та не надав Виконавцю письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Актів приймання наданих Послуг, з огляду на що Акти приймання наданих Послуг вважаються як такі, що підписані Замовником без зауважень та заперечень.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд перевірив заявлений позивачем розрахунок 3% річних та дійшов висновку, що обчислення сум виконано позивачем арифметично вірно, що має наслідком задоволення цих вимог в сумі 40 538,82 грн.

Щодо доводів відповідача, що несплата коштів відбулась з огляду на відсутність надходжень бюджетних коштів, тому у нього відсутній обов"язок сплати будь яких нарахувань, в тому рахунку 3 % річних, суд зазначає наступне.

За доводами суду позивачу було відомо про ризики невиконання зобов`язань у зв`язку з тим, що джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету в межах затверджених видатків замовника, з огляду погодження між сторонами п. 3.6 договору, а саме яким встановлено, що розрахунки за надані послуги будуть здійснюватися при умові надходження коштів з державного бюджету та інших джерел фінансування.

Пунктом 3.7. між сторонами погоджено, що бюджетні зобов`язання за договором виникають відповідно до планів фінансування, доведених Замовнику від головного/-их розпорядника/-ів бюджетних коштів та інших джерел фінансування в межах бюджетних асигнувань, передбачених планом використання бюджетних коштів (зі змінами).

Тобто, джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету в межах затверджених видатків замовника.

Оскільки джерелом фінансування відповідача є кошти місцевого бюджету, при проведенні розрахунків відповідач повинен діяти у чіткій відповідності до вимог бюджетного законодавства.

Відповідно до статті 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: 1) наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; 2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; 3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Частиною першою статті 23 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 1.1 «Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 (далі - Порядок № 309), цей Порядок розроблено на виконання статей 43, 46, 48, 51, 112, 116-118 Бюджетного кодексу України та з метою забезпечення здійснення контролю органами Державної казначейської служби України (далі - орган Казначейства) при взятті бюджетних зобов`язань розпорядниками і одержувачами коштів державного та місцевих бюджетів, які перебувають на казначейському обслуговуванні, удосконалення механізмів використання бюджетних коштів та управління бюджетними коштами.

Орган Казначейства здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників і одержувачів бюджетних коштів відповідно до Бюджетного кодексу України та з урахуванням вимог Закону України «Про міжнародні договори України», законодавства у сфері закупівель, інших актів законодавства України, що не суперечать бюджетному законодавству, та цього Порядку.

У відповідності до пункту 2.1 цього Порядку розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), з урахуванням планів асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), помісячних планів використання бюджетних коштів відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України.

Згідно з пунктами 2.2., 2.3 Порядку розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов`язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку в паперовій формі (у двох примірниках) разом із електронним носієм інформації, на якому записано файл проєкту цього документа, і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання. Органи Казначейства звіряють поданий розпорядником Реєстр та підтвердні документи на предмет відповідності даних, уключених до Реєстру.

Документи, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання та/або бюджетного фінансового зобов`язання, повертаються розпоряднику з відміткою «зареєстровано та взято на облік» (пункт 2.7 Порядку).

Враховуючи положення наведених норм чинного законодавства в сукупності з обставинами даної справи, умовами спірного договору та наявними доказами в частині доводів відповідача про наявність підстав для звільнення його від відповідальності за затримку бюджетного фінансування та непроведенням органами Державного казначейства України своєчасної оплати коштів, суд зазначає, що згідно з вимогами частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років.

Однак, частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

За приписами частини 1 статті 617 Цивільного кодексу України, особа яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 статті 617 Цивільного кодексу України встановлено, що не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Тобто стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено винятків або будь-яких особливих вимог для укладання договорів з бюджетними установами, виконання цих договорів також повинно здійснюватися на загальних підставах.

Тобто, відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати товарів, робіт, послуг за відповідним правочином.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 року справі № 923/1292/16, від 23.03.2018 року по справі №904/6252/17, від 06.06.2018 у справі № 916/2456/17, від 28.01.2019 року у справі №917/611/18.

Несплата відповідачем коштів призводить до порушення принципів справедливості та добросовісності у господарських зобов`язаннях.

Враховуючи наведені висновки, здійснивши перевірку правильності нарахування заявленої суми, суд дійшов висновку про правомірність вимог в частині стягнення 40 538, 82 грн 3% річних.

У п.4 ч.3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 ГПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.73, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони.

Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (правова позиція, викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).

Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належить судовий збір.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас частиною 9 ст.129 ГПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити наступне:«……Верховний Суд у постанові від 10.07.2025 у справі №902/821/24 звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №903/181/19, зокрема: "...лише висновок суду першої інстанції про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково свідчить про вирішення спору по суті розглянутих вимог. Натомість, у тому випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, спір по суті у відповідній частині не вирішується, навіть якщо розгляд справи по суті закінчується ухваленням рішення суду, без постановлення відповідної ухвал і, як окремого процесуального документа".

Відповідно у випадку закриття провадження у справі щодо частини заявлених вимог у резолютивній частині рішення норма частини 9 статті 129 ГПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, не застосовуються і не може бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у повному обсязі, в тому числі і щодо частини із заявлених вимог, за якою провадження було закрито. У зазначеній нормі ГПК України йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України. Зокрема, у пункті 5 частини 1 статті 7 цього Закону прямо встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях".

Подібний за змістом висновок щодо застосування приписів частини 9 статті 129 ГПК України, пункту 5 частини 1 статті 7 Закон України "Про судовий збір" викладений також у постановах Верховного Суду від 06.09.2021 у справі №910/8775/20, від 23.01.2024 у справі №910/7984/22 та від 28.01.2025 у справі №910/11845/23.

Верховний Суд погоджується з доводами Скаржника, викладеними у касаційній скарзі, стосовно безпідставного стягнення судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, з Відповідача на користь Позивача судового збору з посиланням на положення частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення, у зв`язку з чим результат вирішення спору відсутній. Відтак з урахуванням положень пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" наведений припис частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України застосований бути не може до основної суми боргу (108 605 979,78 грн), в частині якого було закрито провадження у справі.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими твердження Скаржника щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України без урахування приписів пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

У цій справі № 910/7781/23 судом першої інстанції по первісному позову по суті було вирішено питання лише в частині задоволення 3% річних у розмірі 6 041 180 (шість мільйонів сорок одна тисяча сто вісімдесят) грн. 27 коп., інфляційних втрат у розмірі 25 728 216 (двадцять п`ять мільйонів сімсот двадцять вісім тисяч двісті шістнадцять) грн. 11 коп., пені у розмірі 1 620 331 (один мільйон шістсот двадцять тисяч триста тридцять одна) грн. 81 коп., тому відповідно до приписів частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України Скаржник зобов`язаний відшкодувати Позивачу за первісним позовом судовий збір лише за розгляд позовних вимог в цій частині.

При з`ясуванні змісту поданої скарги, Верховний Суд, керуючись принципом диспозитивності у господарському процесі, виходить з того, як заявником визначено вимоги про розподіл судових витрат, та не вправі самостійно, з власної ініціативи змінювати суть заявленої вимоги.

Враховуючи, що Скаржником визначено суму, яку йому належить відшкодувати Позивачу, в розмірі 220 784,36 грн витрат по сплаті судового збору, яка не є меншою суми, розрахованої судом (виходячи з частки судового збору, яка припадає на вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 6 041 180 (шість мільйонів сорок одна тисяча сто вісімдесят) грн. 27 коп., інфляційних втрат у розмірі 25 728 216 (двадцять п`ять мільйонів сімсот двадцять вісім тисяч двісті шістнадцять) грн. 11 коп., пені у розмірі 1 620 331 (один мільйон шістсот двадцять тисяч триста тридцять одна) грн. 81 коп., в загальній сумі сплаченого судового збору при поданні позову), Верховний Суд, керуючись принципом диспозитивності у господарському процесі, вважає що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення - зміні в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача судового збору, з визначенням його розміру в сумі 220 784,36 грн, як визначено скаржником. Натомість витрати по сплаті судового збору в сумі 718 615,64,трн. можуть бути повернуті судом з Державного бюджету України за клопотанням Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"……»

В сукупності викладеного суд вважає до стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, з визначенням його розміру в сумі 608,10 грн, з огляду на розгляд справи по суті в межах заявлених 3 % річних. При цьому витрати по сплаті судового збору в сумі 112 548,39 грн можуть бути повернуті судом з Державного бюджету України за клопотанням Представництва «Б-АКТ» СПУЛКА АКЦІЙНА».

Керуючись ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 7 503 227,21 грн, в зв`язку із відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України.

3. Стягнути з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області (вул. Антона Листопада, 2-А, м. Вінниця, 21036, ) на користь Представництва "Б-АКТ" Спулка Акційна" (вул. Шимановського Віталія, буд. 2/1, офіс 422, м. Київ, 02125, ) 40 538,82 грн 3 % річних та витрати на сплату судового збору в розмірі 608,10 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 09 лютого 2026 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи