УХВАЛА

09 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 906/112/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Звягельської міської ради

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 та рішення Господарського суду Житомирської області від 14.07.2025 у справі

за позовом керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради

до Звягельської міської ради,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Дочірнього підприємства "Звягельський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

про скасування пункту 6 рішення Новоград-Волинської міської ради від 21.10.2021 № 362, скасування державної реєстрації всіх речових прав на земельну ділянку та державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Звягельської міської ради на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 (повний текст складено 03.11.2025) та рішення Господарського суду Житомирської області від 14.07.2025 у справі № 906/112/23. Разом із касаційною скаргою Звягельська міська рада подала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Звягельської міської ради, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із частинами 2, 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України останнім днем строку на оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у справі № 906/112/23, повний текст якої складено 03.11.2025, було 24.11.2025.

Проте Звягельська міська рада подала касаційну скаргу 22.01.2026, тобто поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

До касаційної скарги Звягельська міська рада додала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Обґрунтовуючи причини пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що вперше подану в межах строку, передбаченого статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційну скаргу в цій справі було повернуто ухвалою Верховного Суду від 19.01.2026 у справі № 906/112/23 на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заяву про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15.12.2025 у справі № 906/112/23 подано після закінчення строку на усунення таких недоліків, а клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги Звягельською міською радою не заявлялося. Однак скаржник просить Суд врахувати, що клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги не було наведене в заяві про усунення недоліків касаційної скарги помилково. Крім того, скаржник посилається на введення воєнного стану в Україні та зауважує, що у зв`язку з масованими ракетними ударами з боку російської федерації відбуваються віялові відключення електроенергії на всій території України, а станом на 22.01.2026 ситуація з електроенергією значно погіршилася. Скаржник також зазначає, що структура та штатна чисельність юридичного відділу Звягельської міської ради становить 4 штатні одиниці, а фактично зайняті 3 штатні одиниці (начальник відділу та два головні спеціалісти). При цьому, за доводами скаржника, головні спеціалісти юридичного відділу Звягельської міської ради перебували у відпустці (головний спеціаліст юридичного відділу - Грибинюк Т. М. з 15.12.2025 до 29.12.2025; головний спеціаліст юридичного відділу - Кулик О. Б. з 24.12.2025 до 26.12.2025.), що підтверджується розпорядженнями міського голови, доданими до вказаної зави.

Ураховуючи наведене, Звягельська міська рада зазначає, що строк на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 та рішення Господарського суду Житомирської області від 14.07.2025 у справі № 906/112/23 пропущений через об`єктивні обставини, пропуск строку є незначним, а причини пропуску такого строку - поважними.

Розглянувши наведені доводи скаржника, Верховний Суд зазначає таке.

Згідно із частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зміст наведеної правової норми свідчить про те, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, саме на заявника покладається обов`язок доведення наявності поважних причин пропуску процесуального строку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання чи громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку із чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Наведене повністю узгоджується із правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Верховний Суд зазначає, що наведені Звягельською міською радою причини пропуску строку на касаційне оскарження не є такими, які об`єктивно унеможливили вчасне звернення із заявою про усунення недоліків вперше поданої касаційної скарги. При цьому помилкове незаявлення Звягельською міською радою клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, яка була подана вперше в межах строку на касаційне провадження, не може слугувати підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Посилання ж скаржника на недостатню кількість працівників юридичного відділу Звягельської міської ради та перебування їх у відпустці свідчать про суб`єктивний характер причин пропуску строку на касаційне оскарження та не ґрунтуються на обставинах, які є непереборними та мають об`єктивний характер.

Крім того, введення на території України воєнного стану не зупиняє перебігу процесуальних строків на звернення до суду. Питання щодо поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22).

Інші обставини, зокрема, щодо відключення електроенергії на всій території України, наведені Звягельською міською радою в обґрунтування причин пропуску процесуального строку, також не пов`язані з непереборними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальної дії, строк на вчинення якої встановлений законом. Крім того, відключення електроенергії відбуваються по всій території України, що свідчить про те, що всі учасники судового процесу перебувають в однакових умовах, а тому поновлення строку на касаційне оскарження із цих підстав буде порушенням пункту 1 частини 2 статті 129 Конституції України.

Таким чином, об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення Звягельської міської ради, пов`язаних із дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для подання касаційної скарги скаржником у строк, установлений законом, не наведено, у зв`язку із чим Верховний Суд дійшов висновку, що підстави, викладені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, є неповажними.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Звягельській міській раді необхідно подати до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому слід навести інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали Звягельській міській раді буде відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 та рішення Господарського суду Житомирської області від 14.07.2025 у справі № 906/112/23 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до частини 9 статті 42 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Звягельської міської ради на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 та рішення Господарського суду Житомирської області від 14.07.2025 у справі № 906/112/23 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак