РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2026Справа № 910/12352/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентейр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коста-Проект" про стягнення 1 265 422,06 грн,

за участю представників:

позивача: Белінського В.А.;

відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вентейр" (далі Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коста-Проект" (далі Компанія) про стягнення 1 315 422,06 грн, з яких: 1 199 000,00 грн основна заборгованість, 15 077,83 грн три проценти річних, 101 344,23 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором про виконання роботи від 24 вересня 2024 року № 2409/24-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 6 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

8 жовтня 2025 року через систему "Електронний суд" позивач на виконання вимог вказаної ухвали подав документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 9 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі № 910/12352/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13 листопада 2025 року.

4 листопада 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від цієї ж дати про долучення до матеріалів справи доказів понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

У підготовчому засіданні 13 листопада 2025 року суд постановив протокольні ухвали: про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів; про відкладення засідання на 11 грудня 2025 року.

27 листопада 2025 року через систему "Електронний суд" від представника Товариства надійшла заява від цієї ж дати, у якій останній просив суд визнати поважними причини неявки його представника в призначене засідання, а також про його участь у засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою суду від 1 грудня 2025 року вказану заяву Товариства задоволено.

9 грудня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від 8 грудня 2025 року про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просив суд стягнути з відповідача 1 265 422,06 грн заборгованості за укладеним між сторонами договором про виконання роботи від 24 вересня 2024 року № 2409/24-1, з яких: 1 149 000,00 грн основна заборгованість, 15 077,83 грн три проценти річних, 101 344,23 грн інфляційні втрати.

10 грудня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання від 9 грудня 2025 року про приєднання до матеріалів справи доказів понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

У призначене підготовче засідання сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили, відповідач будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

У зв`язку з цим ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 грудня 2025 року підготовче засідання відкладено на 6 січня 2026 року.

У підготовчому засіданні 6 січня 2026 року суд постановив протокольну ухвалу про прийняття до розгляду заяви позивача від 8 грудня 2025 року про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 6 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 січня 2026 року.

15 січня 2026 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання від 14 січня 2026 року про приєднання до матеріалів справи доказів понесення ним судових витрат (транспортних витрат, пов`язаних з прибуттям до суду).

У судовому засіданні 29 січня 2026 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог від 8 грудня 2025 року, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та в установленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника в призначене засідання не забезпечив, будь-яких заяв чи клопотань, у тому числі заяв по суті спору, не подав.

Положеннями частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги те, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2024 року між Компанією та Товариством укладено договір про виконання роботи № 2409/24-1, за умовами якого останнє зобов`язалось виконати монтаж системи вентиляції та кондиціонування зі своїх матеріалів згідно проекту та завдання замовника на об`єкті: "Капітальний ремонт захисної споруди цивільного захисту № 102723 Українського науково-практичного центру ендокринної хірургії, трансплантації ендокринних органів і тканин Міністерства охорони здоров`я України", розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Кловський узвіз, 13А, а Компанія прийняти й оплатити вказані роботи.

Цей договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного правочину обсяг, види робіт/матеріалів, їх вартість, визначаються сторонами шляхом підписання додатку № 1 до договору кошторису, що є його невід`ємною частиною.

За умовами пунктів 3.1., 3.2. договору останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє до завершення гарантійних обов`язків виконавця. Строк виконання робіт до 20 грудня 2024 року. Виконавець починає проводити роботи з монтажу системи вентиляції та кондиціонування протягом 14-ти днів після отримання попередньої оплати згідно за пунктом 4.3. цієї угоди.

Розрахунки за договором виконуються в гривнях, кошти від замовника перераховуються на поточний банківський рахунок виконавця. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок виконавця. Порядок оплати: етап І попередня оплата за обладнання та комплектуючі матеріали в розмірі 30 % від вартості договору згідно з пунктом 2.1., включаючи ПДВ 20 %, не пізніше 5-ти банківських днів з моменту підписання сторонами цього правочину; етап ІІ оплата за обладнання та комплектуючі матеріали в розмірі 50 % від вартості договору згідно з пунктом 2.1., включаючи ПДВ 20 %; етап ІІІ остаточний розрахунок, який має бути здійснений не пізніше 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт (пункти 4.1.-4.3. вказаного правочину).

За пунктом 5.2.1. договору Компанія зобов`язалась оплатити Товариству роботи й матеріали у розмірах та в строки, передбачені цим правочином.

Відповідно до пункту 5.3. вказаної угоди протягом 5-ти робочих днів після пред`явлення для підписання акта здачі-приймання виконаних робіт замовник: приймає їх і підписує вказаний акт, або надає виконавцю письмове обґрунтоване відмовлення від підписання акта.

Сторони дійшли взаємної згоди здійснювати документообіг в електронному вигляді та здійснювати обмін первинними бухгалтерським документами (акт виконаних робіт (наданих послуг), акти звірки взаємних розрахунків, рахунки) у вигляді електронних документів із застосуванням до них електронного цифрового підпису (далі ЕЦП) засобами телекомунікаційного зв`язку, зокрема, але не виключно, за допомогою системи електронного документообігу M.E.Doc IS або платформи "Вчасно". Електронні первинні документи підписуються електронним цифровим підписом уповноважених осіб/представників сторін. Електронний первинний документ, підписаний уповноваженим працівником або представником виконавця або замовника, вважається підписаним відповідно виконавцем або замовником (пункти 11.1., 11.6. договору).

Судом встановлено, що Товариство у визначеному договором порядку та строки виконало обумовлені роботи, а Компанія без жодних заперечень і зауважень їх прийняла, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: акта приймання виконаних будівельних робіт від 19 грудня 2024 року за грудень 2024 року № 01 на суму 3 806 681,09 грн з актом вартості устаткування на суму 2 095 125,86 грн; акта приймання виконаних будівельних робіт від 19 грудня 2024 року за грудень 2024 року № 02 на суму 2 108 174,22 грн з актом вартості устаткування на суму 1 817 536,39 грн. Вказані акти підписані повноважними представниками обох сторін та скріплені печатками наведених юридичних осіб. За вказаними актами загальна сума прийнятих відповідачем за договором робіт та обладнання склала 9 827 517,56 грн.

Про належне виконання позивачем умов цього договору свідчить також відсутність з боку відповідача претензій і повідомлень про порушення Товариством його зобов`язань за цим правочином.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що Компанія оплатила вартість поставленого обладнання (матеріалів) та виконані позивачем роботи лише частково, сплативши Товариству (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 8 грудня 2025 року) 8 878 517,56 грн та заборгувавши таким чином останньому 1 149 000,00 грн.

З наявної у матеріалах справи копії акта звірки взаємних розрахунків за перше півріччя 2025 року, підписаного повноважними представниками обох сторін у визначеному пунктами 11.1., 11.6. договору порядку, вбачається, що Компанія визнала наявну в неї перед позивачем заборгованість за вказаним правочином, яка станом на 30 червня 2025 року складала 1 199 000,00 грн.

У зв`язку з цим позивач звернувся до Компанії з претензією від 19 серпня 2025 року про сплату вказаної суми основного боргу. Копія цієї претензії з належними доказами її направлення відповідачу засобами поштового зв`язку наявна в матеріалах справи. Однак, вищезазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

За частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зважаючи на те, що сума основного боргу відповідача, яка складає 1 149 000,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Товариством, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги останнього до Компанії про стягнення вказаної суми боргу. У зв`язку з цим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати вартості виконаних робіт та встановленого обладнання Товариство просило суд стягнути з Компанії 15 077,83 грн трьох процентів річних, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 1 199 000,00 грн за 153 дні прострочення оплати, починаючи з 24 квітня 2025 року, а також 101 344,23 грн інфляційних втрат, нарахованих на відповідні суми основної заборгованості відповідача за загальний період прострочення з січня 2025 року по червень 2025 року згідно наданого позивачем розрахунку.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлені Товариством до стягнення розміри інфляційних втрат і трьох процентів річних є арифметично вірним, відповідають вимогам чинного законодавства, положенням договору та не перевищують розрахованих судом сум, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних компенсаційних виплат також підлягають задоволенню.

Приписами частини 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 3 028,00 грн.

Відтак, за чинним законодавством позивач мав сплатити за подання до суду цієї позовної заяви (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 8 грудня 2025 року) судовий збір у розмірі 18 981,33 грн (1 265 422,06 грн х 1,5%).

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом Товариство сплатило 19 731,33 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції від 26 вересня 2025 року № 1952 на вищевказану суму.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у випадках, установлених, зокрема, пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи заяви позивача про повернення йому надмірно сплаченої суми судового збору, суд позбавлений можливості вирішити вказане питання по суті на час прийняття даного рішення.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 18 981,33 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коста-Проект" (03115, місто Київ, вулиця Павла Глазового, будинок 1; ідентифікаційний код 34980441) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентейр" (01601, місто Київ, Печерський узвіз, будинок 5, офіс 109; ідентифікаційний код 44753578) 1 149 000 (один мільйон сто сорок дев`ять тисяч) грн 00 коп. основної заборгованості, 15 077 (п`ятнадцять тисяч сімдесят сім) грн 83 коп. трьох процентів річних, 101 344 (сто одну тисячу триста сорок чотири) грн 23 коп. інфляційних втрат та 18 981 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн 33 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 5 лютого 2026 року.

Суддя Є.В. Павленко