ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"11" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/339/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.№ 3352/26 від 10.02.2026) у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медицина" (61057, м. Харків, майдан Конституції, буд. 21, офіс 7)
про скасування запису про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медицина", в якій просить суд скасувати запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 30.01.2026 за № 018000487, який вчинено Приватним нотаріусом Деркачем О.О., щодо зміни відомостей про юридичну особу шляхом зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи та зміни установчих документів, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.02.2026 позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№ 339/26) залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання: уточнення місцезнаходження відповідача; доказів сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн; надання копій статуту ТОВ «Медицина» в редакції від 13.10.2020 року, повідомлення учасника товариства ОСОБА_2 від 26.12.2025 року про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Медицина», проєкту статуту ТОВ «Медицина», відеозапису від 21.01.2026 року, знімку екрану телефону від 21.01.2026 року; вимоги від 24.01.2026 року, відеозапису від 28.01.2026 року, листа б/н від 23.01.2026 року; листа б/н від 29.01.2026 року; витягу з ЄДР щодо ТОВ «Медицина»; статуту ТОВ «Медицина» в редакції від 28.01.2026 року.

10.02.2026 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх.№ 3351/26), в якій позивач просить суд:

1. Прийняти цю уточнену позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №922/339/26.

2. Визнати рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), оформлене протоколом №1/2026 від 28 січня 2026 року, недійсним.

3. Скасувати запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 30.01.2026 за № 018000487, який вчинено Приватним нотаріусом Деркачем О.О., щодо зміни відомостей про юридичну особу шляхом зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи та зміни установчих документів, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

4. Судові витрати покласти на відповідача.

Крім того, 10.02.2026 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову (вх.№ 3352/26), в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову у справі №922/339/26, з метою чого:

Заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина» () та його посадовим особам вчиняти будь-які правочини та/або юридично значущі дії, спрямовані на відчуження, обтяження, передачу у користування, іпотеку або інше розпорядження нерухомим майном (повністю або в частині), яке на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина» ().

Заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але невиключно: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та змін інших відомостей про юридичну особу.

11.02.2026 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх.№ 3373/26), в якій позивач просить суд:

1. Прийняти дану заяву як уточнення (виправлення) прохальної частини аяви про забезпечення позову, поданої 10 лютого 2026 року, та розглянути її з урахуванням зазначених виправлень.

2. Вважати прохальну частину заяви про забезпечення позову, поданої 10 лютого 2026 року у справі №922/339/26, викладеною у наступній редакції:

Вжити заходів забезпечення позову у справі №922/339/26, з метою чого:

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина» () до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/339/26 вчиняти будь-які правочини та/або юридично значущі дії, внаслідок виконання або невиконання/неналежного виконання яких на майно (повністю або в частині), що належить на праві власності чи іншому речовому праві Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), може бути звернуто стягнення або відбудеться перехід права власності чи іншого речового права на користь третіх осіб або виникне право вимоги на користь третіх осіб.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина» () до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/339/26 вчиняти будь-які правочини та/або юридично значущі дії, спрямовані на відчуження, обтяження, передачу у користування, іпотеку або інше розпорядження нерухомим майном (повністю або в частині), яке належить на праві власності чи іншому речовому праві Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина» ().

Заборонити до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/339/26 будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та змін інших відомостей про юридичну особу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Медицина» та має гарантоване законом корпоративне право на участь в управлінні товариством, зокрема шляхом участі у загальних зборах учасників та належної підготовки до розгляду питань порядку денного.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу (ТОВ «Медицина») 30.01.2026 року о 09:44:15, №018000487, а саме зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи та зміна установчих документів, яка була проведена Приватним нотаріусом Деркач О.О.

Така зміна відбулась в результаті протиправного проведення загальних зборів учасників товариства від 28 січня 2026 року та прийняття на таких зборах незаконного рішення, яке було оформлено протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Медицина» №1/2026 від 28 січня 2026 року. Загальні збори учасників товариства від 28 січня 2026 року відбулись не за вказаною у повідомлені про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Медицина» адресою та фактично були проведені одним учасником товариства ОСОБА_2 , яка при цьому призначила себе директором ТОВ «Медицина» та змінила статут товариства в бік зменшення контролю з боку загальних зборів учасників за його діяльністю.

Крім того, заявник повідомляє, що одразу після прийняття оскаржуваного рішення новим керівництвом ТОВ «Медицина» було змінено місцезнаходження товариства, без проведення будь-яких зборів учасників та повідомлення про таку зміну інших осіб, які мають право на інформацію стосовно товариства.

При цьому особи, заявник звертає увагу на системний характер ухвалення корпоративно значущих рішень без належного інформування та участі всіх учасників Товариства, у тому числі позивачки, оскільки є рішення у справі №922/2872/25, яким визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Медицина», оформлене протоколом від 14 серпня 2025 року, з підстав порушення порядку скликання та проведення загальних зборів.

За таких умов, на переконання заявника, існують обґрунтовані підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальний ризик ухвалення нових рішень Загальних зборів учасників ТОВ «Медицина» з порушенням вимог закону та Статуту Товариства, оскільки такий ризик підтверджується повторюваністю аналогічних порушень з боку тієї ж учасниці ОСОБА_2 , яка вже ініціювала та брала участь в ухваленні рішень Загальних зборів без належного повідомлення інших учасників. Наразі вже відбулась державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо установчого документу та керівника. Однак у подальшому може відбутись зміна місцезнаходження, відомостей про осіб, які можуть вчиняти правочини від імені юридичної особи та інші зміни у ЄДР та/або зменшення активів товариства шляхом відчуження нерухомого майна.

За твердженням заявника, зменшення активів товариства до моменту набрання законної сили рішенням у даній справі, зокрема шляхом продажу нерухомого майна товариства та/або зміни керівника, складу учасників, розміру статутного капіталу та інших відомостей Товариства з обмеженою відповідальністю «Медицина» може призвести до неможливості виконати рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами частин 1, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до усталених висновків Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання/невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При цьому важливим є те, що обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19, від 09.06.2021 у справі № 914/2438/20.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 16.11.2023 у справі № 921/333/23, від 13.07.2022 у справі № 904/4710/21.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При застосування приписів статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду заяви про забезпечення позову суд виходить з того, що оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову здійснюється з урахуванням поданих заявником доказів, доводів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову.

Предметом позову у справі є вимоги позивача про визнання рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), оформленого протоколом №1/2026 від 28 січня 2026 року, недійсним та скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 30.01.2026 за № 018000487, який вчинено Приватним нотаріусом Деркачем О.О., щодо зміни відомостей про юридичну особу шляхом зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи та зміни установчих документів, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд наголошує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із того, що відповідно до частини першої статті 136 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову застосовуються не формально, а з урахуванням реальної необхідності забезпечення ефективного судового захисту, який є складовою права на справедливий суд.

Суд зазначає, що заявлені у даній справі позовні вимоги мають немайновий характер та спрямовані на оскарження рішень органів управління юридичної особи й похідних від них реєстраційних дій. За таких обставин критерієм застосування заходів забезпечення позову є ризик унеможливлення або істотного ускладнення ефективного захисту та поновлення порушених корпоративних прав позивача.

Зазначений підхід є усталеним у практиці Верховного Суду. Зокрема, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 наголошено, що у спорах немайнового характеру суд має досліджувати, чи призведе невжиття заходів забезпечення позову до ситуації, за якої позивач не зможе захистити своє право в межах одного судового провадження.

Оцінюючи доводи заявника, суд враховує, що оскаржуване рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Медицина» вже стало підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. За відсутності заходів забезпечення позову відповідач та пов`язані з ним особи не позбавлені можливості вчиняти подальші дії, зокрема щодо зміни керівника, складу учасників або установчих документів, що може призвести до множинності юридичних наслідків та створення правового стану, який неможливо буде ефективно усунути шляхом ухвалення рішення по суті.

Вказане свідчить про можливість існування перешкоди для виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову.

Верховний Суд у постановах від 10.09.2020 у справі № 922/3502/19 та від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19 зазначив, що достатньо обґрунтованим для застосування заходів забезпечення позову є підтверджена доказами наявність обставин, які свідчать про реальний ризик порушення прав позивача, а не лише формальне посилання на таку можливість.

Суд також враховує, що у корпоративних спорах, пов`язаних з оскарженням рішень загальних зборів та реєстраційних дій, саме збереження існуючого стану правовідносин до моменту вирішення спору по суті є ключовою метою забезпечення позову.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та змін інших відомостей про юридичну особу до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/339/26 спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення поданого позову та сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню в подальшому рішення суду у разі задоволення вказаних вище позовних вимог.

Невжиття вищевказаного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

У даному випадку, заявлений захід забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань співвідноситься з предметом позову, існує логічний зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

При цьому, заходи забезпечення позову, застосовані судом, є тимчасовими, співмірними заявленим вимогам та спрямованими виключно на збереження існуючого стану правовідносин до вирішення спору по суті, а тому не вирішують спір наперед і не порушують баланс інтересів сторін, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2020 у справі № 910/217/20 та від 07.12.2021 у справі № 922/1930/21.

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Щодо заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина» до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/339/26 вчиняти будь-які правочини та/або юридично значущі дії, внаслідок виконання або невиконання/неналежного виконання яких на майно (повністю або в частині), що належить на праві власності чи іншому речовому праві Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина», може бути звернуто стягнення або відбудеться перехід права власності чи іншого речового права на користь третіх осіб або виникне право вимоги на користь третіх осіб, вчиняти будь-які правочини та/або юридично значущі дії, спрямовані на відчуження, обтяження, передачу у користування, іпотеку або інше розпорядження нерухомим майном (повністю або в частині), яке належить на праві власності чи іншому речовому праві Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина», суд зауважує таке.

Суд враховує, що предметом спору у даній справі є немайнові (корпоративні) правовідносини, тоді як запропоновані заходи забезпечення позову не мають безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку з можливістю виконання майбутнього судового рішення.

Заявлені вимоги щодо заборони вчинення будь-яких правочинів та/або юридично значущих дій, внаслідок виконання або невиконання/неналежного виконання яких на майно (повністю або в частині), що належить на праві власності чи іншому речовому праві Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина», може бути звернуто стягнення або відбудеться перехід права власності чи іншого речового права на користь третіх осіб або виникне право вимоги на користь третіх осіб, будь-яких правочинів та/або юридично значущих дій, спрямованих на відчуження, обтяження, передачу у користування, іпотеку або інше розпорядження нерухомим майном (повністю або в частині), яке належить на праві власності чи іншому речовому праві відповідачу, не відповідають принципу співмірності, оскільки не обмежені конкретним майном, яке є предметом або похідним від предмета спору.

Запропоновані заходи забезпечення позову фактично спрямовані на повне припинення корпоративного управління, незалежно від того, чи пов`язані відповідні дії з оскаржуваним рішенням.

Задоволення таких вимог призвело б до фактичного обмеження права власності відповідача у ширшому обсязі, ніж це необхідно для досягнення цілей забезпечення позову, що суперечить правовій позиції Верховного Суду про недопустимість застосування заходів забезпечення, які виходять за межі предмета спору.

Крім того, заявником не доведено, що саме відчуження або обтяження такого майна може унеможливити або істотно ускладнити виконання рішення суду у цій справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина» до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/339/26 вчиняти будь-які правочини та/або юридично значущі дії, внаслідок виконання або невиконання/неналежного виконання яких на майно (повністю або в частині), що належить на праві власності чи іншому речовому праві Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина», може бути звернуто стягнення або відбудеться перехід права власності чи іншого речового права на користь третіх осіб або виникне право вимоги на користь третіх осіб, вчиняти будь-які правочини та/або юридично значущі дії, спрямовані на відчуження, обтяження, передачу у користування, іпотеку або інше розпорядження нерухомим майном (повністю або в частині), яке належить на праві власності чи іншому речовому праві Товариству з обмеженою відповідальністю «Медицина».

У даному випадку, з урахуванням принципів співмірності та балансу інтересів сторін, суд вважає, що заявник у встановленому процесуальним законом порядку довів наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та змін інших відомостей про юридичну особу до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/339/26 та того факту, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) (ч. 1 ст. 141 ГПК України).

Суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для відповідача чи інших осіб, та спрямовані виключно на збереження існуючого стану правовідносин до вирішення спору по суті, більше того, такі заходи носять тимчасовий характер, що є адекватною мірою та балансом інтересів сторін у такій ситуації. Застосовані заходи забезпечення позову не тягнуть за собою зупинення господарської діяльності товариства та не створюють об`єктивних передумов для завдання відповідачу майнової шкоди.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.№ 3352/26 від 10.02.2026) задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Медицина» (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та змін інших відомостей про юридичну особу до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/339/26.

В іншій частині заяви відмовити.

Дана ухвала відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Медицина" (61057, м. Харків, майдан Конституції, буд. 21, офіс 7, ).

Ухвала набирає законної сили 11 лютого 2026 року та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили, в строк до 12 лютого 2029 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали відповідно до статей 256, 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 11 лютого 2026 року.

Суддя Присяжнюк О.О.