ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 Справа № 914/2840/24

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О. Ю. за участі секретаря судових засідань Свистуна П.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи за позовом: Фізичної особи-підприємця Вах Володимира Дмитровича, м. Золочів,

до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МАСТАК», м. Золочів,

про визнання частково недійсним та скасування рішення від 30.09.2024 р. № 63/115-р/к

За участі представників:

від позивача: Боровець Володимир Дмитрович - адвокат,

від відповідача: Сигляк Іванна Ярославівна - представник,

від третьої особи: Янчак Павло Олександрович - адвокат.

Фізична особа-підприємець Вах В.Д., м. Золочів, звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про визнання недійсними пунктів рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів, від 30.09.2024 р. № 63/115-р/к в частині, яка стосується визнання дій позивача узгодженою поведінкою під час участі в торгах та порушенням законодавства про захист економічної конкуренції (п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»). Крім цього позивач просить визнати недійсними пункти згаданого рішення, якими на нього накладено штраф за вчинення антиконкурентних дій на загальну суму 680000 грн.

Ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МАСТАК», м. Золочів.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач стверджує, що спірне рішення він отримав 14.10.2024 р. Отже, строк звернення до суду, встановлений п. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», дотримано.

Позивач не погоджується з доводами відповідача, які викладено у спірному рішенні, про те, що він та третя особа у справі під час проведення аукціонів, які відбулися 23.11.2016 р., 16.12.2016 р., 15.05.2017 р., 20.11.2017 р., 20.12.2017 р., 29.05.2018 р., 22.05.2018 р., 09.08.2018 р., 07.09.2018 р. та 12.09.2018 р., вчинив антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів.

Розгляд справи № 63/1-01-101/2020 розпочато 10.09.2020 р., рішення за результатами розгляду справи складено 30.09.2024 р.

Позивач не може надати суду документи, які стосуються участі позивача у спірних торгах та спростовують доводи відповідача про вчинення позивачем антиконкурентних узгоджених дій (особа, яка зберігала ці документи відсутня на території України).

Проте позивач посилається на пропуск відповідачем строку притягнення його до відповідальності, який встановлено ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (п`ять років з дня вчинення порушення), та застосування до нього штрафних санкцій поза межами вказаного строку.

На підтвердження своїх доводів позивач посилається на висновки Верховного Суду, які викладено у його постанові у справі № 910/19008/21. В силу висновків Верховного Суду притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які мали місце з 23.11.2016 р. до 12.09.2018 р., є порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Додаткові пояснення третьої особи у справі (том справи 1, а.с. 142-162).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МАСТАК» просить позов задовольнити повністю, посилаючись на те, що позивача притягнуто до відповідальності з порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції», поза межами п`ятирічного строку, встановленого для притягнення до відповідальності.

Третя особа у справі посилається на висновки Верховного Суду, які викладено у його постанові від 03.12.2024 р. у справі № 916/5677/23 та у справі № 910/19008/21.

Відповідач розглядав справу № 63/1-01-101-2020 з 2020 р. по 2024 рік. Збір доказів здійснювався відповідачем з 2020 р. по квітень 2021 р. З середини 2021 р. у справі не зібрано нових доказів і жодних дій щодо збору доказів відповідач не проводив.

З 01.01.2024 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України», в силу якого справи розглядаються органами Антимонопольного комітету України протягом розумного строку, але не більше трьох років з дня прийняття розпорядження про початок розгляду справи, якщо інше не передбачено цим Законом (ч. 1 ст. 37-1). За наявності обґрунтованих підстав, що перешкоджають розгляду справи у строк, визначений ч. 1 цієї статті, органи Антимонопольного комітету України можуть продовжити цей строк, але не більше, ніж на два роки, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Третя особа у справі не погоджується з висновками відповідача про наявність у діях товариства з обмеженою відповідальністю та позивача ознак антиконкурентних узгоджених дій, виходячи з такого.

Третя особа у справі є виробником більшості продукції, котра була предметом закупівель 10 спірних аукціонів.

Товариство, як виробник продукції, має широку дилерську мережу. Пов`язаність третьої особи у справі та позивача, як її дилера, не свідчить про синхронність та узгодженість їхніх дій під час проведення торгів.

Наявність між третьою особою у справі та позивачем господарських відносин не свідчить про узгодженість дій між ними як учасниками аукціонів та не заборонена законодавством.

Щодо подання позивачем та третьою особою своїх пропозицій через один і той же ж електронний майданчик, то вибір учасниками торгів одного й того ж електронного майданчика для доступу до системи Prozorro не створює жодних умов для узгоджених дій користувачів.

Використання спільних ІР адрес обумовлене фактом використання господарюючими суб`єктами комутатора за однією адресою для отримання доступу до інтернет мережі.

Тендерні пропозиції завантажувались позивачем та третьою особою у різний час, хоча, подекуди, в один і той же ж день.

Щодо видання банківських гарантій для забезпечення тендерних пропозицій позивача та третьої особи одним і тим же ж банком й оплати учасниками справи з рахунків, що відкриті у одному й тому ж банку, то товариство зазначає, що це може бути збігом обставин та звичайною поведінкою суб`єктів господарювання. Товариство повідомляє, що при обранні тендерної гарантії для нього визначальними були: продуманий підхід банку до клієнта, найнижчі комісії, терміни видачі гарантій. Зазначені обставини не можуть свідчити про обмін інформацією між учасниками торгів.

Наявність спільних унікальних властивостей електронних файлів, завантажених в електронну систему закупівель в антимонопольній справі не є безумовною підставою для висновку про їх спільне створення однією особою, а також про використання цими господарюючими суб`єктами одного і того ж обладнання для виготовлення документів для участі в Торгах.

ТзОВ «НВП «Мастак» є національним виробником продукції, яка була предметом закупівель. Використання дилером Товариства інформації про продукцію, про кількісні та якісні характеристики товарів, яку такому дилеру передало Товариство є цілком виправдана, адже свідчить про реальне виконання учасником вимог Замовника про надання правдивої інформації про продукцію.

Замовники надали вказівку, у якій формі та в якому вигляді необхідно подати порівняльну таблицю технічних та якісних характеристик предмету закупівлі.

Щодо довідок про наявність працівників відповідної кваліфікації чи довідок про юридичну особу, то зразки довідок в свій час були завантажені на самому сайті Prozoro і будь-хто, хто хотів взяти участь у Торгах, міг скористатись пропозицією сайту та оформити довідку за зразком.

Довідки ПрАТ «Київстар» та ПАТ «Укртелеком» не надані відповідачем Товариству для ознайомлення. Позивач був дилером Товариства, тому телефонні з`єднання не свідчать про те, що вони відбувались з метою обміну інформацією щодо торгів.

Розпорядження про початок розгляду антимонопольної справи датоване 10.09.2020, однак, дві відповіді, на які покликається відповідач, датовані 27.03.2020 та 02.03.2020.

Щодо однієї й тієї ж адреси здійснення господарської діяльності позивача та третьої особи у справі, то товариство посилається на те, що вони орендували приміщення на території колишнього радіозаводу, де за однією адресою знаходиться велика кількість нежитлових приміщень, які у сукупності становлять 31311,2 м кв.

Товариство вважає, що не можна вважати підтвердженням узгодженості дій подання учасниками закупівель ціни тендерної пропозиції на аукціоні. Перевагу запропонувати меншу ціну в ході аукціону завжди має той учасник, який запропонував меншу початкову ціну. Адже тоді такий учасник надає свою пропозицію останнім у кожному кроці аукціону, і оскільки бачить пропозиції інших учасників - тому має можливість запропонувати найнижчу ціну.

У ході проведення аукціону приховується інформація про найменування кожного з учасників для позбавлення можливості іншим учасникам бачити, котрий учасник надає ту чи іншу цінову пропозицію. А це, в свою чергу, гарантує неможливість узгодження цінових пропозицій між учасниками.

Відтак товариство вважає безпідставними посилання відповідача на узгоджену цінову поведінку ТзОВ «НВП «Мастак» та ФОП Вах В.Д.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві (том справи 2, а.с.1-7) просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач вважає, що сукупність обставин, які встановлено у спірному рішенні, свідчить про те, що учасники координували свою поведінку в торгах.

Позивачем при поданні позову не враховано приписи частини 2 статті 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» про зупинення строку давності на час розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

У поясненнях від 10.04.2025 р. (том справи 3, а.с. 52-55) відповідач посилається на висновки Верховного Суду, які викладено у постановах у справах № 922/5175/23, № 910/17150/23, № 924/570/24.

Відповідь позивача на відзив (том справи 1, а.с. 167-170).

Позивач на спростування доводів відповідача посилається на висновки Верховного Суду, які викладено у його постановах у справах № 910/19008/21, № 916/5677/23.

Позивач стверджує, що за факти порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які, на думку відповідача, мали місце у 2016, 2017 та 2018 роках на позивача накладено штрафні санкції 30.09.2024 р. Вказане суперечить нормам ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Додаткові заперечення позивача (том справи 4, а.с. 1-9).

Позивач вважає, що судові рішення Верховного Суду у справах № 922/5175/23, № 910/17150/23 та № 924/570/24, на які посилається відповідач, не стосуються застосування правових норм ст.ст. 37-1, 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у їх взаємодії.

Позивач також цитує постанови Верховного Суду у інших справах, які ухвалені, на його думку, на користь суб`єктів господарювання.

Позивач посилається на те, що рішення відповідача прийнято 30.09.2024 р., проте останні докази у справі відповідач отримав ще у кінці квітня 2021 р.

Додаткові пояснення третьої особи у справі (том 5, а.с. 1-4, 156-158).

Третя особа у справі посилається на судові рішення Верховного Суду у справах № 922/3008/24, № 910/9652/24, а також зазначає, що відповідач не навів жодних аргументів, що саме завадило йому ухвалити рішення ще у 2021 р., після того, як були отримані останні докази у справі. Відповідач затягував розгляд справи № 63/1-01-101-2020.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява залишалась судом без руху. У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МАСТАК».

Підготовче засідання у справі відкладалось з підстав, зазначених в наявній у матеріалах справи ухвалі суду.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях з розгляду справи по суті оголошувались перерви та судові засідання з розгляду справи по суті відкладались з підстав, зазначених в наявних у матеріалах справи ухвалах суду, в тому числі протокольних.

Суд задовольнив клопотання позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування обставин, які свідчать про незаконність спірного рішення відповідача. До предмета доказування відповідача належить доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві.

Вичерпний перелік доказів, якими учасники справи підтверджують наявність обставин, що є предметом доказування, зазначено ними в додатках до позовної заяви, додаткових пояснень та інших заяв, які ними подані до суду.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Рішенням відповідача від 30 вересня 2024 р. № 63/115-р/к (том справи 1, а.с. 20-91) визнано, що позивач та третя особа у справі, узгодивши свою поведінку під час участі у десяти торгах, які проводились у період з 2016 до 2018 року, вчинили правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

За кожне з 10 порушень позивача притягнуто до відповідальності та накладено на нього штраф у розмірі 68000 грн.

При цьому, розгляд справи відповідач розпочав 10.09.2020 р.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» позивача притягнуто до відповідальності за узгоджені дії, які стосувалися спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

В силу приписів ст. 5 згаданого Закону узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання, крім випадків, передбачених Законом України «Про медіа».

Однак, рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/2959/24, яке набрало законної сили 14.01.2026 р., визнано недійсними та скасовано пункти 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28 резолютивної частини спірного рішення відповідача в частині, яка стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Мастак».

За таких обставин, належні докази наявності суб`єктного складу правопорушення, встановленого ст. 5 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання) відсутні. Для висновку про наявність у діях учасника торгів (аукціону, конкурсу, тендеру) узгоджених дій, що стосувалися спотворення результатів торгів, необхідними є дії (поведінка) двох і більше суб`єктів господарювання.

Крім цього, судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 914/2959/24, які набрали законної сили, встановлено, що відповідач у справі № 63/1-01-101-2020 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів порушив строки притягнення до відповідальності, передбачені ст.42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» й таке порушення строків застосування заходів впливу вже само по собі є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову та скасування рішення АМКУ.

Розгляд відповідачем антимонопольної справи № 63/1-01-101-2020 здійснювався з 2020 року по 2024 рік, більше ніж 4 роки.

За цей період відповідачем не доведено наявності об`єктивних та поважних причин, пов`язаних із складністю справи чи поведінкою сторін, які б обґрунтовували надмірну тривалість провадження. Відповідно до змісту спірного рішення, більшість доказів були зібрані на початковому етапі розслідування, ідентичні за характером та використані для всіх епізодів (торгів), при цьому подальших дій, пов`язаних із збором нових доказів, не вчинялося. Також у рішенні не наведено жодних пояснень щодо необхідності фактичного бездіяльного періоду з моменту відкриття провадження до ухвалення рішення.

На думку суду апеляційної інстанції, такий підхід відповідача свідчить про фактичну бездіяльність та сприйняття наданих повноважень як необмеженої дискреції, що суперечить підходу, викладеному у правових позиціях Верховного Суду щодо строків притягнення до відповідальності у справах про порушення антимонопольного законодавства.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції», строк давності притягнення до відповідальності становить п`ять років з дня вчинення порушення. Перебіг цього строку дійсно може бути зупинений на час розгляду справи органами АМКУ.

Однак, зупинення строку давності не може бути використано для необґрунтованого затягування розслідування. Суди встановили, що у справі № 63/1-01-101-2020 АМК не надало об`єктивних причин для такої тривалості розслідування, що свідчить про зловживання правом на зупинення строку давності. Адже, як встановлено судовими рішеннями у справі № 914/2959/24, основна доказова база - зокрема, щодо всіх епізодів участі в торгах - була отримана ще на початкових етапах розгляду справи, однакова за своєю суттю та стосується аналогічних обставин. Відповідачем не наведено обґрунтувань, чому для збору доказів щодо кожного епізоду (торгів) необхідно було понад чотири роки з моменту відкриття провадження (10.09.2020) до ухвалення рішення (30.09.2024).

Розгляд антимонопольної справи № 63/1-01-101-2020 більше, ніж 4 роки може стати надмірним тягарем для позивача, беручи до уваги відсутність юридичної визначеності і остаточності щодо вирішення питання порушення/непорушення ним законодавства про захист економічної конкуренції, а також може позбавити Позивача належного захисту, з огляду на втрату можливості надавати докази, які можуть втратити достовірність і повноту з плином часу.

Враховуючи, що загальна тривалість розгляду антимонопольної справи не відповідала принципу верховенства права за відсутності обґрунтованих, об`єктивних і поважних причин для зволікання відповідачем із прийняттям рішення, що призвело до притягнення позивача до відповідальності поза межами строків давності (торги відбулись у 2016-2018р.р.), передбачених ч. 1 ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Суд першої інстанції у справі № 914/2959/24 дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З таким висновком погодився й суд апеляційної інстанції.

На підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України вказані обставини не доказуються знову при розгляді справи № 914/ 2840/24.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2025 у справі № 922/3820/24 зазначив, що норма статті 42 Закону № 2210 (Закон України «Про захист економічної конкуренції») не зазнавала змін з моменту прийняття цього нормативного акта, а отже як на момент початку розгляду антимонопольної справи, так і на момент ухвалення Комітетом оспорюваного рішення, існували визначені строки давності притягнення особи до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції (п` ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення) та встановлене імперативне правило, за яким суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності поза межами визначених строків давності. Тобто, хоча чинне до 01.01.2024 законодавство про захист економічної конкуренції не встановлювало конкретних строків розгляду антимонопольної справи, проте у частині першій статті 42 Закону № 2210 визначалися строки давності притягнення до відповідальності, відповідно, розгляд антимонопольної справи мав бути здійснений в такі строки, які б не перевищували строків давності притягнення до відповідальності, недотримання яких має наслідком звільнення особи від відповідальності, отже важливим є дотримання строків давності, встановлених в статті 42 Закону № 2210, і положення частини другої цієї статті не скасовують, підміняють та/або продовжують визначені частиною першою цієї статті строків давності. Також в силу положень статті 19 Конституції України та пункту 1 статті 3 Закону № 3659-XII не наділяють правом органи АМК щодо притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за порушення конкурентного законодавства поза межами, визначеними у частині першій статті 42 Закону № 2210.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за немайнову вимогу покладається на відповідача.

Зайво сплачений судовий збір, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», підлягає поверненню позивачу ухвалою суду за його заявою.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 239, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Вах Володимира Дмитровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79005, м. Львів, вул. Коперника,4, ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МАСТАК» (80700, Львівська область, м. Золочів, вул. Барвінського, 50, ) задовольнити повністю.

Визнати недійсними та скасувати пункти 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2024 р. №63/115-р/к у справі №63/1-01-101-2020 в частині, яка стосується Фізичної особи-підприємця Вах Володимира Дмитровича (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Визнати недійсним і скасувати пункт 3, пункт 6, пункт 9, пункт 12, пункт 15, пункт 18, пункт 21, пункт 24, пункт 27, пункт 30 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2024р. № 63/115-р/к у справі № 63/1-01-101-2020 про накладення на Фізичну особу-підприємця Вах Володимира Дмитровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафу у загальному розмірі 680000,00 грн.

Стягнути з Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79005, м.Львів, вул. Коперника,4, ) на користь Фізичної особи-підприємця Вах Володимира Дмитровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 4844,8 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. На рішення Господарського суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 13.02.2026р.

Суддя Бортник О.Ю.