ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Cправа № 902/1648/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Деражнянської міської ради Хмельницької області, 32200, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, місто Деражня, вул. Подільська, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 38195242

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл", 21001, Вінницька обл., Вінницький район, місто Вінниця, вул. Привокзальна, будинок 3Б, ідентифікаційний код юридичної особи 44618933

про стягнення 72 863,08 гривень

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 04.12.2025 року надійшла позовна заява №б/н від 01.12.2025 (вх. № 1762/25 від 04.12.2025) Комунального некомерційного підприємства "Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Деражнянської міської ради Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем укладених між сторонами договору про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023, договору про закупівлю товару № 559 від 02.02.2024, договору про закупівлю товару № 770 від 26.04.2024 та договору про закупівлю товару № 1074 від 01.10.2024 у загальному розмірі 72 863,08 гривень, з яких 54 620,00 гривень попередньої оплати та 18 243,08 гривень пені.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 року справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 09.12.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 902/1648/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, та запропоновано відповідачу відповідно до частини 2 статті 74 ГПК України до 08.01.2026 року надати суду докази відпуску (поставки) на користь позивача пального на суму 54 620,00 гривень на виконання умов договору про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023, договору про закупівлю товару № 559 від 02.02.2024, договору про закупівлю товару № 770 від 26.04.2024 та договору про закупівлю товару № 1074 від 01.10.2024 або повернення позивачу коштів за непоставлений товар у сумі 54 620,00 гривень.

Ухвалу суду від 09.12.2025 року надіслано відповідачу до електронного кабінету у системі ЄСІТС та отримано останнім 09.12.2025 19:29, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

Відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Враховуючи, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Відповідно до вимог частини 13 статті 8, частини 5 статті 252 ГПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суть спору:

Комунальне некомерційне підприємство "Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Деражнянської міської ради Хмельницької області звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем укладених між сторонами договорів про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023, № 559 від 02.02.2024, № 770 від 26.04.2024, № 1074 від 01.10.2024 у загальному розмірі 72 863,08 гривень, з яких 54 620,00 гривень основного боргу (попередньої оплати) та 18 243,08 гривень пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023, № 559 від 02.02.2024, № 770 від 26.04.2024 та № 1074 від 01.10.2024.

Позивач зазначив, що на умовах укладених договорів закупівлі позивач виконав свої зобов`язання з оплати пального у повному обсязі, водночас відповідач взяті на себе зобов`язання в частині відпуску позивачу на АЗС постачальника бензину А-95, дизельного палива з використанням скретч-карток оплачених позивачем належним чином не виконав.

За твердженням позивача, на АЗС постачальника за місцем поставки товару бензин А-95, дизпаливо відсутні, скретч-картки на пальне не отоварюються.

З метою врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією щодо не поставки товару з вимогою зазначити перелік АЗС на яких можливо здійснити відпуск пального або повернути позивачу грошові кошти протягом 10 днів з дня отримання цієї претензії.

За твердженням позивача, претензію відповідач отримав, проте вимоги позивача не виконав.

Позивач зауважив, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем з повернення попередньої оплати (основного боргу) за непоставлений товар становить 54 620,00 гривень.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань стало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача попередньої оплати та нарахованої за договорами пені.

Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань або заперечень щодо заявлених вимог за час розгляду справи не заявляв, у зв`язку з чим розгляд справи здійснено за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

19.12.2023 року за результатами проведеної закупівлі між Комунальним некомерційним підприємством "Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Деражнянської міської ради Хмельницької області (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" (далі - постачальник, відповідач) укладено договір про закупівлю товару № 435 (далі - договір № 435 від 19.12.2023) (т. 1 а.с. 15-18).

Згідно з пунктом 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити замовникові: дизельне паливо (талони) (ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти) (далі - товар), зазначений в специфікації (Додаток до договору), що є невід`ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 3.1. договору № 435 від 19.12.2023 погоджено, що загальна вартість договору становить 3 840,00 гривень, у тому числі ПДВ 640,00 гривень.

Відповідно до пункту 10.1. договору № 435 від 19.12.2023 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31 грудня 2023 року, а в частині розрахунків до повного його виконання.

Специфікацією до договору № 435 від 19.12.2023 сторони погодили поставку дизельного палива у кількості 80 літрів на суму 3 840,00 гривень, у тому числі ПДВ 640,00 гривень.

02.02.2024 року за результатами проведеної закупівлі між Комунальним некомерційним підприємством "Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Деражнянської міської ради Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" укладено договір про закупівлю товару № 559 (далі - договір № 559 від 02.02.2024) (т. 1 а.с. 26-30).

Згідно з пунктом 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити замовникові: дизельне паливо (Євро 5), талон, бензин А-95 (Євро 5), талон, (ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти) (далі - товар), зазначений в специфікації (Додаток до договору), що є невід`ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 3.1. договору № 559 від 02.02.2024 передбачено, що загальна вартість договору становить 108 537,50 гривень, у тому числі ПДВ 18 089,58 гривень.

Відповідно до пункту 10.1. договору № 559 від 02.02.2024 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків до повного його виконання.

Специфікацією до договору № 559 від 02.02.2024 сторони погодили поставку бензину А-95 у кількості 2185 літрів на суму 103 787,50 гривень з ПДВ, дизельного палива у кількості 100 літрів на суму 4 750,00 гривень з ПДВ. Загальна вартість товару 108 537,50 гривень з ПДВ.

21.02.2024 року до договору про закупівлю товару № 559 сторонами внесено зміни шляхом підписання додаткової угоди № 1, за змістом якої сторони виклали у новій редакції специфікацію.

Згідно специфікації у редакції від 21.02.2024 сторони погодили поставку бензину А-95 у кількості 200 літрів за ціною 47,50 гривень за літр на суму 9 500,00 гривень з ПДВ, дизельного палива у кількості 100 літрів за ціною 48,00 гривень за літр на суму 4 800,00 гривень з ПДВ, бензину А-95 у кількості 1950 літрів за ціною 48,00 гривень за літр на суму 93 600,00 гривень з ПДВ. Загальна вартість товару 107 900,00 гривень з ПДВ (т. 1 а.с.31).

03.04.2024 року до договору про закупівлю товару № 559 сторонами внесено зміни шляхом підписання додаткової угоди № 2, за змістом якої сторони виклали у новій редакції специфікацію.

Згідно специфікації у редакції від 03.04.2024 сторони погодили поставку бензину А-95 у кількості 200 літрів за ціною 47,50 гривень за літр на суму 9 500,00 гривень з ПДВ, бензину А-95 у кількості 1220 літрів за ціною 48,00 гривень за літр на суму 58 560,00 гривень з ПДВ, дизельного палива у кількості 100 літрів за ціною 51,00 гривень за літр на суму 5 100,00 гривень з ПДВ, бензину А-95 у кількості 670 літрів за ціною 51,00 гривень за літр на суму 34 170,00 гривень з ПДВ. Загальна вартість товару 107 330,00 гривень з ПДВ (т. 1 а.с.33).

03.12.2024 року до договору про закупівлю товару № 559 сторонами внесено зміни шляхом підписання додаткової угоди № 3, за змістом якої сторони виклали у новій редакції специфікацію.

Згідно специфікації у редакції від 03.12.2024 сторони погодили поставку бензину А-95 у кількості 200 літрів за ціною 47,50 гривень за літр на суму 9 500,00 гривень з ПДВ, бензину А-95 у кількості 1220 літрів за ціною 48,00 гривень за літр на суму 58 560,00 гривень з ПДВ, дизельного палива у кількості 100 літрів за ціною 51,00 гривень за літр на суму 5 100,00 гривень з ПДВ, бензину А-95 у кількості 300 літрів за ціною 51,00 гривень за літр на суму 15 300,00 з ПДВ. Загальна вартість товару 88 460,00 гривень з ПДВ (т. 1 а.с.34).

26.04.2024 року за результатами проведеної закупівлі між Комунальним некомерційним підприємством "Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Деражнянської міської ради Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" укладено договір про закупівлю товару № 770 (далі - договір № 770 від 26.04.2024) (т. 1 а.с. 44-47).

Згідно з пунктом 1.1. договору № 770 від 26.04.2024 постачальник зобов`язується поставити замовникові: дизельне паливо, бензин А-95 (талони) (ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти) (далі - товар), зазначений в специфікації (Додаток до договору), що є невід`ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 3.1. договору № 770 від 26.04.2024 погоджено, що загальна вартість договору становить 72 800,00 гривень, у тому числі ПДВ 12 133,33 гривень.

Відповідно до пункту 10.1. договору № 770 від 26.04.2024 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків до повного його виконання.

Специфікацією до договору № 770 від 26.04.2024 сторони погодили поставку бензину А-95 у кількості 1100 літрів на суму 57 200,00 з ПДВ, дизельного палива у кількості 300 літрів на суму 15 600,00 гривень з ПДВ. Загальна вартість товару 72 800,00 гривень з ПДВ.

01.10.2024 року за результатами проведеної закупівлі між Комунальним некомерційним підприємством "Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Деражнянської міської ради Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" укладено договір про закупівлю товару № 1074 (далі - договір № 1074 від 01.10.2024) (т. 1 а.с. 61-64).

Згідно з пунктом 1.1. договору № 1074 від 01.10.2024 постачальник зобов`язується поставити замовникові: дизельне паливо (талони) (ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти) (далі - товар), зазначений в специфікації (Додаток до договору), що є невід`ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 3.1. договору № 1074 від 01.10.2024 погоджено, що загальна вартість договору становить 28 560,00 гривень, у тому числі ПДВ 4 760,00 гривень.

Відповідно до пункту 10.1. договору № 1074 від 01.10.2024 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків до повного його виконання.

Специфікацією до договору № 1074 від 01.10.2024 сторони погодили поставку дизельного палива у кількості 560 літрів на суму 28 560,00 гривень з ПДВ. Загальна вартість товару 28 560,00 гривень з ПДВ.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. договорів про закупівлю товару, які за змістом є ідентичними (далі - договори про закупівлю товару) сторони передбачили, що поставка товару здійснюється протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання постачальником заявки від замовника на ту кількість товару, що зазначена в заявці. Місце поставки товару: 32200, Україна, Хмельницька обл., Хмельницький р-н. м. Деражня, вул. Подільська, 1. Місце розташування автозаправних станцій (автозаправних комплексів) (далі - АЗС (АЗК)) чи партнерських АЗС (АЗК), на яких буде здійснюватися відпуск пального для транспортних засобів замовника за талонами, обов`язково розташовані не далі ніж 15 км від місця розташування замовника - Хмельницька обл., м. Деражня, вул. Подільська, 1.

Відповідно до пунктів 2.3., 2.4. договорів про закупівлю товару передача талонів та перехід права власності на відповідну кількість (обсяг) та асортимент палива посвідчується підписаною сторонами видатковою накладною. Передача талонів замовнику здійснюється в момент підписання сторонами видаткової накладної. З моменту переходу до замовника права власності на паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС, пальне перебуває на повному відповідальному безкоштовному зберіганні у постачальника.

За змістом пункту 2.5. договорів про закупівлю товару безпосередня передача (відпуск) палива здійснюється через АЗС. Обов`язок постачальника фактичної передачі (відпуску) палива вважається виконаним з моменту передачі (відпуску) такого палива на АЗС, що підтверджується касовим (фіскальним) чеком. Постачальник зобов`язується забезпечити наявність та відпустити у роздріб (передати) визначену (зазначену) на талоні кількість (обсяг) та асортимент палива за першою вимогою замовника по факту пред`явлення ним талону на відповідній АЗС згідно з умовами цього договору.

Згідно пункту 2.7 договорів про закупівлю товару строк дії талонів на видачу палива не може становити менше 12 місяців. У разі закінчення строку дії талонів на видачу палива, постачальник проводить повний безкоштовний та рівноцінний обмін нереалізованих (невикористаних) талонів на талони з діючим строком або повертає сплачені кошти.

Пунктом 5.1. договорів про закупівлю товару визначено, що оплата проводиться після підписання сторонами видаткової накладної на товар протягом 10 банківських днів. Розрахунки за поставлений товар здійснюються у безготівковій формі на розрахунковий рахунок постачальника згідно рахунку та видаткової накладної.

Відповідно до пункту 6.3. договорів про закупівлю товару постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом 4 цього договору.

Положеннями пункту 7.2. договорів про закупівлю товару сторони погодили, що у разі порушення термінів постачання товару постачальник виплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми оплати за кожен день прострочення.

Укладені сторонами договори підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками сторін.

Відповідно до видаткової накладної № 0005/0000209 від 20.12.2023 до договору про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023 року відповідачем передано, а позивачем прийнято товар (дизпаливо) у кількості 20 літрів на загальну суму 3 840,00 гривень з ПДВ (т. 1 а.с. 20).

Згідно платіжної інструкції № 65 від 22.12.2023 року позивачем сплачено відповідачу за придбання дизпалива за накладною № 0005/0000209 від 20.12.2023 та договору про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023 року 3 840,00 гривень (т. 1 а.с. 22).

За змістом видаткової накладної № 0005/0000365 від 21.02.2024 до договору про закупівлю товару № 559 від 02.02.2024 відповідачем передано, а позивачем прийнято товар (бензин А-95) у кількості 700 літрів на загальну суму 33 600,00 грн. з ПДВ (т. 1 а.с. 37).

Згідно платіжної інструкції № 3 від 22.02.2024 року позивачем сплачено відповідачу за придбання бензину А-95 за накладною № 0005/0000365 від 21.02.2024 та договором про закупівлю товару № 559 від 02.02.2024 року 33 600,00 гривень (т. 1 а.с. 39).

Згідно з видатковою накладною № 0005/0001873 від 12.09.2024 до договору про закупівлю товару № 770 від 26.04.2024 відповідачем передано, а позивачем прийнято товар - бензин А-95 у кількості 300 літрів на загальну суму 15 600,00 гривень з ПДВ та дизельне паливо у кількості 100 літрів на загальну суму 5 200,00 гривень з ПДВ, всього на суму 20 800,00 гривень з ПДВ (т. 1 а.с. 50).

Згідно платіжної інструкції № 3807 від 12.09.2024 року позивачем сплачено відповідачу за придбання бензину А-95 та ДП за накладною № 0005/0001873 від 12.09.2024 та договором про закупівлю товару № 770 від 26.04.2024 року 20 800,00 гривень (т. 1 а.с. 53).

Також за видатковою накладною № 0005/0002419 від 23.12.2024 до договору про закупівлю товару № 770 від 26.04.2024 відповідачем передано, а позивачем прийнято товар - бензин А-95 у кількості 100 літрів на загальну суму 5 200,00 гривень з ПДВ та дизельне паливо у кількості 100 літрів на загальну суму 5 200,00 гривень з ПДВ, всього на суму 10 400,00 гривень з ПДВ (т. 1 а.с. 52).

Згідно платіжної інструкції № 4021 від 23.12.2024 року позивачем сплачено відповідачу за придбання бензину А-95 та ДП за накладною № 0005/0002419 від 23.12.2024 та договором про закупівлю товару № 770 від 26.04.2024 року 10 400,00 гривень (т. 1 а.с. 54).

Відповідно до видаткової накладної № 0005/0001998 від 01.10.2024 до договору про закупівлю товару № 1074 від 01.10.2024 відповідачем передано, а позивачем прийнято товар (дизпаливо) у кількості 560 літрів на загальну суму 28 560,00 гривень з ПДВ (т. 1 а.с. 67).

Згідно платіжної інструкції № 186 від 02.10.2024 року позивачем сплачено відповідачу за придбання дизпалива за накладною № 0005/0001998 від 01.10.2024 та договором про закупівлю товару № 1074 від 01.10.2024 року 28 560,00 гривень (т. 1 а.с. 69).

Видаткові накладні підписані сторонами та скріплені печатками без будь-яких зауважень та заперечень.

Згідно актів інвентаризації залишку талонів на пальне від 01.10.2025 за договорами про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023, № 559 від 02.02.2024, № 770 від 26.04.2024, № 1074 від 01.10.2024 загальна вартість отриманих та неотоварених талонів на бензин А-95 та дизпаливо становить 54 620, 00 гривень (т. 1 а.с. 24, 41, 56, 71).

За твердженням позивача, починаючи з 01.01.2025 року позивач не може отримати бензин А-95, дизпаливо на підставі довірчих документів (скретч - карток) у зв`язку із відсутністю його в мережі АЗС відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Предметом позову у цій справі є матеріально - правова вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 72 863,08 гривень, з яких 54 620,00 гривень основного боргу (попередньої оплати), 18 243,08 гривень пені, нарахованих внаслідок невиконання відповідачем укладених між сторонами договорів про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023, № 559 від 02.02.2024, № 770 від 26.04.2024, № 1074 від 01.10.2024.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Здійснюючи правову кваліфікацію спірних правовідносин та вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, судом враховано таке.

Положеннями статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Приписами статті 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (стаття 632 ЦК України).

Відповідно до статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою укладені між сторонами договори є договорами поставки, правовідносини за якими врегульовано положеннями ЦК України та ГК України (у редакції чинній на час укладення договорів).

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 зазначено, що попередня оплата - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Оплата за товар є попередньою, якщо відповідно до договору вона має бути здійснена до моменту виконання продавцем свого обов`язку з передачі товару саме у власність, тобто до моменту переходу права власності на товар від продавця до покупця. Це випливає з визначення договору купівлі-продажу, наведеного у частині першій статті 655 ЦК України, яка встановлює обов`язок продавця передати товар саме у власність покупця.

Двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Положеннями пункту 9 "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442 передбачено, що торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів. Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом із продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Згідно пункту 3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Судом установлено, що предметом договорів про закупівлю товару є поставка товару - бензину А-95, дизпалива шляхом їх відпуску на АЗС постачальника при пред`явленні уповноваженою особою замовника виданих постачальником скретч-карток (талонів).

Водночас скретч-картка (талон) за змістом укладених договорів та чинного законодавства є документом, який лише підтверджує право його власника/пред`явника отримати паливно-мастильні матеріали на АЗС у кількості та марки, зазначеної у талоні.

Таким чином, підписані сторонами видаткові накладні підтверджують обставину передачі відповідачем позивачу скретч - карток на зазначену у накладній кількість бензину А-95 та дизпалива.

Разом з тим, зобов`язання постачальника з поставки товару є виконаним належним чином лише після відпуску замовнику пального на підставі скретч - карток на АЗС постачальника.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договорами у повному обсязі, водночас відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав.

У матеріалах справи міститься акт перевірки роботи АЗС відповідача складений комісією призначеною керівником позивача, за змістом якого вбачається, що АЗС відповідача, де позивач за умовами укладених догорів здійснював заправку автомобілів, з січня 2025 року не працює та відпуск пального не здійснює (т. 1 а.с. 79-84).

Докази спливу строку дії скретч - карток, їх обміну або повернення за них коштів у матеріалах справи відсутні.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією від 10.03.2025 року № 500, за змістом якої просив відповідача протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії надати перелік АЗС де позивач зможе отоварити талони або повернути позивачу кошти у розмірі 54 620,00 гривень.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, претензію було отримано відповідачем 18.03.2025 року (т. 1 а.с. 77-78).

Відповіді на претензію, доказів відпуску відповідачем позивачу залишку пального за скретч-картками матеріали справи не містять, водночас у матеріалах справи містяться копії непогашених (неотоварених) скретч-карток відповідного номіналу (т. 1 а.с. 25, 42-43, 57-60, 72-76).

Обставини, на які посилається позивач у позові, відповідач під час розгляду справи не спростував.

Положеннями частини 2 статті 74 ГПК України передбачено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Ухвалою суду від 09.12.2025 року суд запропонував відповідачу відповідно до частини 2 статті 74 ГПК України до 08.01.2026 року надати суду докази відпуску (поставки) на користь позивача пального на суму 54 620,00 гривень на виконання умов договору про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023, договору про закупівлю товару № 559 від 02.02.2024, договору про закупівлю товару № 770 від 26.04.2024 та договору про закупівлю товару № 1074 від 01.10.2024 або повернення позивачу коштів за непоставлений товар у сумі 54 620,00 гривень.

Вимоги ухвали суду відповідачем не виконані та обставини, на які посилається позивач у позові, відповідач під час розгляду справи не спростував.

Отже, обставину невиконання відповідачем умов договору про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023, договору про закупівлю товару № 559 від 02.02.2024, договору про закупівлю товару № 770 від 26.04.2024 та договору про закупівлю товару № 1074 від 01.10.2024 в частині відпуску на користь позивача пального на суму 54 620,00 гривень або повернення позивачу коштів за непоставлений товар у сумі 54 620,00 гривень суд визнає встановленою.

Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями частини 1 статті 670 ЦК України визначено, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За змістом частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар.

Згідно з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17, умовою застосування частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19.03.2024 року у cправі № 910/3016/23, від 16.07.2024 у справі № 910/3574/23.

Частиною 3 статті 538 ЦК України визначено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Судом установлено, що позивач у претензії від 10.03.2025 року № 500 просив відповідача повернути позивачу кошти у розмірі 54 620,00 гривень.

У зв`язку із невиконанням цієї вимоги, позивач надалі звернувся до відповідача із позовом про повернення грошових коштів за непоставлений товар (основного боргу) у розмірі 54 620,00 гривень.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором щодо поставки товару, а надалі щодо повернення попередньої оплати суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення з відповідача попередньої оплати за непоставлений товар у сумі і 54 620,00 гривень.

Доказів сплати відповідачем вказаної суми боргу на користь позивача матеріали справи не містять.

Здійснивши перевірку заявленої позивачем до стягнення суми боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором у сумі 54 620,00 гривень є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 18 243,08 гривень пені.

Щодо позовних вимог про стягнення пені суд враховує таке.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень статей 546, 548 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання.

Згідно статті 549 ЦК України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У свою чергу, статтею 230 Господарського кодексу України (тут і далі - ГК України у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 4 статті 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положеннями пункту 7.2. договорів про закупівлю товару сторони погодили, що у разі порушення термінів постачання товару постачальник виплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми оплати за кожен день прострочення.

Отже, за змістом пункту 7.2. договорів сторонами встановлена відповідальність за порушення термінів постачання товару.

Як убачається із розрахунку пені здійсненого позивачем, розрахунок пені здійснено на підставі пункту 7.2. договорів у розмірі 0,1 % від суми непоставленого товару за період з 01.01.2025 по 30.11.2025. Загальна сума нарахованої позивачем пені становить 18 243,08 гривень.

Здійснивши перевірку здійсненого позивачем розрахунку пені, судом встановлено, що позивачем допущено помилку в частині обрахунку періоду прострочення виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару та розміру пені, визначеного договором.

Судом установлено, що до дня звернення з позовом до суду позивачем на адресу відповідача 10.03.2025 року було направлено претензію № 500, за змістом якої позивач просив відповідача протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії надати перелік АЗС де позивач зможе отоварити талони або повернути позивачу кошти у розмірі 54 620,00 гривень.

Суд зауважує, що визначене частиною 2 статті 693 ЦК України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Отже, відповідно до вимог частини 2 статті 693 ЦК України позивач реалізував своє право, у разі невиконання продавцем свого обов`язку з передачі товару, вимагати повернення попередньої оплати перерахованої за непереданий товар.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення претензію було отримано відповідачем 18.03.2025 року.

У постанові від 21.02.2024 у справі № 910/1186/23 Верховний Суд зокрема, зазначив, що з моменту надіслання покупцем відмови від договору, у постачальника припиняється обов`язок поставити товар (що виключає нарахування пені за його прострочення) та виникає обов`язок повернути покупцю грошові кошти.

Отже, з урахуванням визначеного позивачем у претензії строку, з 29.03.2025 року у відповідача замість зобов`язання з поставки товару виникло грошове зобов`язання з повернення грошових коштів.

Приймаючи до уваги, що зобов`язання відповідача за договорами про закупівлю з поставки товару внаслідок звернення позивача з вимогою про повернення попередньої оплати за непоставлений товар припинилося 28.03.2025, суд вважає, що визначення позивачем періоду прострочення виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару до 30.11.2025 є помилковим.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару у межах періоду визначеного позивачем є обґрунтованим з 01.01.2025 року по 28.03.2025 року.

Здійснивши перерахунок пені, суд дійшов висновку, що розмір пені на підставі пункту 7.2. договору за порушення термінів постачання товару за період з 01.01.2025 року по 28.03.2025 року становить 3 772, 52 гривень.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 3 772,52 гривень.

У задоволенні решти вимог про стягнення пені в сумі 14 470,56 гривень слід відмовити у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Під час розгляду справи, судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 54 620,00 гривень основного боргу (попередньої оплати), 3 772,52 гривень пені, у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат судом враховано таке.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 4862 від 01.12.2025 сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 426,64 гривень покладаються на відповідача, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 601,36 гривень покладаються на позивача.

У позовній заяві позивачем також зазначено, що до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи включено 5 000,00 гривень витрат на правничу допомогу. За змістом прохальної частини позову позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 5 000,00 гривень.

Судом установлено, що позивачем окрім договору про надання правничої допомоги, доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу до матеріалів справи не надано, у зв`язку з чим питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 14, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" (21001, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, вул. Привокзальна, будинок 3Б, ідентифікаційний код юридичної особи 44618933) на користь Комунального некомерційного підприємства "Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Деражнянської міської ради Хмельницької області (32200, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, місто Деражня, вул. Подільська, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 38195242) за договорами про закупівлю товару № 435 від 19.12.2023 року, № 559 від 02.02.2024 року, № 770 від 26.04.2024 року, № 1074 від 01.10.2024 року 54 620,00 гривень основного боргу (попередньої оплати), 3 772,52 гривень пені та 2 426,64 гривень судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 14 470,56 гривень пені - відмовити.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 601,36 гривень покласти на позивача.

6. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник судового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повне рішення складено 09 лютого 2026 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.