ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" лютого 2026 р. Справа № 914/2618/16

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

в апеляційному провадженні за скаргою Акціонерного товариства Державний експортно - імпортний банк України (АТ Укрексімбанк) б/н від 19.01.2026 (вх. №01-05/185/26 від 20.01.2026)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.12.2025 (суддя Морозюк А.Я., повну ухвалу складено 08.01.2026)

у справі №914/2618/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Профстоун, с. Мила, Києво-Святошинський район, Київської області

про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю Протеїн-Продакшн (79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 115-Б, каб. 414, ідентифікаційний код 34448613)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2025 у справі №914/2618/16 заяву ліквідатора ТзОВ Протеїн-Продакшн від 11.04.2023 №02-01-914/2618/16-11-04-23-1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника - залишено без розгляду; у задоволенні клопотання комітету кредиторів ТзОВ Протеїн-Продакшн у справі №914/2618/16 про відсторонення арбітражного керуючого Лихопьока Д.П. та призначення арбітражного керуючого Леонова К.Ю. від 05.08.2025 - відмовлено; у задоволенні скарги АТ Державний експортно-імпортний банк України від 08.09.2025 на дії та бездіяльність ліквідатора ТзОВ Протеїн-Продакшн арбітражного керуючого Лихопьока Д.П. - відмовлено; у задоволенні заяви арбітражного керуючого Леонова К.Ю. від 07.09.2025 вих.№б/н про згоду на участь у справі - відмовлено; затверджено звіти арбітражного керуючого Лихопьока Д.П. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/2618/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Протеїн-Продакшн за період з 09.09.2024 до 31.08.2025 у розмірі 282 398 грн. 32 коп., з яких: 281 600 грн. 00 коп. - грошова винагорода, 798 грн. 32 коп. - понесені витрати; завтерджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТзОВ Протеїн-Продакшн; визнано погашеними вимоги, які не задоволені за недостатністю майна, а саме: вимоги ТзОВ Компанія Профстоун на суму 1 486 963 грн. 01 коп.; вимоги ТзОВ Холд Інтернешнл на суму 51 753 184 грн. 00 коп.; вимоги Райффайзенбанк а.с. (Raiffeisenbank a.s.) на суму 40 038 426 грн. 05 коп.; вимоги ТзОВ Грінстоун протеїн на суму 31 643 845 грн. 17 коп.; вимоги ТзОВ Торговий дім Протеїн-продакшн на суму 136 096 408 грн. 81 коп.; вимоги АТ Державний експортно-імпортний банк України на суму 3 261 383 972 грн. 16 коп.; вимоги Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області на суму 1 269 043 грн. 75 коп.; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, визнано погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами - такими, що не підлягають виконанню; припинено ТзОВ "Протеїн-продакшн", як юридичну особу; закрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Протеїн-продакшн".

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, кредитор звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.12.2025 у справі №914/2618/16 про банкрутство ТзОВ Протеїн-Продакшн повністю та прийняти нове рішення, яким:

відмовити ліквідатору ТзОВ Протеїн-Продакшн арбітражному керуючому Лихопьоку Д.П. у залишенні без розгляду заяви від 11.04.2023 № 02-01- 914/2618/16-11-04-23-1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника;

задовольнити клопотання від 05.08.2025 комітету кредиторів ТзОВ Протеїн-Продакшн у справі №914/2618/16 про відсторонення арбітражного керуючого Лихопьока Д.П. та призначення арбітражного керуючого Леонова Костянтина Юрійовича;

відсторонити арбітражного керуючого Лихопьока Д.П. від виконання обов`язків ліквідатора ТзОВ Протеїн-Продакшн у справі №914/2618/16;

призначити ліквідатором ТзОВ Протеїн-Продакшн арбітражного керуючого Леонова Костянтина Юрійовича;

задовольнити скаргу АТ Укрексімбанк від 08.09.2025 на дії та бездіяльність ліквідатора ТзОВ Протеїн-Продакшн арбітражного керуючого Лихопьока Д.П.;

відмовити у затвердженні звіту арбітражного керуючого Лихопьока Дениса Павловича про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі No914/2618/16 за період з 09.09.2024 до 31.08.2025 у розмірі 282 398 грн. 32 коп., з яких: 281 600 грн. 00 коп. - грошова винагорода, 798 грн. 32 коп.;

відмовити у затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТзОВ Протеїн-Продакшн;

скасувати припинення ТзОВ Протеїн-Продакшн як юридичної особи.;

скасувати закриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ Протеїн-Продакшн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 04.03.2026.

05.02.2026 АТ Укрексімбанк подало суду заяву (вх.№01-04/1140/26 від 06.02.2026) про відвід колегії суддів у складі Желіка М.Б., Орищин Г.В., Галушко Н.А. від розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.12.2025 у справі №914/2618/16.

Заява про відвід мотивована існуванням обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів.

Так, заявник зазначає, що попередня участь колегії суддів у вирішенні тотожних процесуальних питань та наявність сформованої правової позиції є об`єктивною підставою для сумніву в неупередженості суду.

Зокрема, як повідомляє заявник, судді Желік М.Б., Орищин Г.В., Галушко Н.А. неодноразово брали участь у складі колегії суду апеляційної інстанції під час розгляду апеляційних скарг АТ «Укрексімбанк» на ухвали суду першої інстанції у справі №914/2618/16, якими було відмовлено у задоволенні клопотань комітету кредиторів щодо відсторонення арбітражного керуючого, який здійснював повноваження ліквідатора боржника, та призначення іншого арбітражного керуючого, кандидатуру якого було рекомендовано комітетом кредиторів у межах цієї ж справи.

У постановах Західного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 та від 26.06.2024 колегія суддів, відмовляючи у задоволенні апеляційних скарг АТ «Укрексімбанк», надала правову оцінку обсягу та меж повноважень комітету кредиторів як представницького органу кредиторів у процедурі банкрутства, у тому числі щодо можливості ініціювання питання про припинення повноважень арбітражного керуючого та призначення іншої кандидатури.

При цьому, відповідні висновки були сформульовані саме у межах справи №914/2618/16, стосувалися тотожного суб`єктного складу, аналогічних процесуальних вимог та того ж предмета правового регулювання що і наразі, а саме реалізації комітетом кредиторів прав, передбачених статтями 28 та 48 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім наведених обставин щодо багаторазової участі складу суду у вирішенні тотожних процесуальних питань, АТ «Укрексімбанк» звертає увагу на те, що колегія суддів у складі Желіка М.Б., Орищин Г.В. та Галушко Н.А. вже здійснювала апеляційний перегляд судового рішення у межах справи №914/2618/16, предметом якого було питання витребування ключового доказу, безпосередньо пов`язаного з оцінкою повноти ліквідаційної процедури.

У постанові Західного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 у справі №914/2618/16 (914/1194/23) колегія суддів відмовила АТ «Укрексімбанк» у витребуванні звіту про оцінку майна ТзОВ «Протеїн-Продакшн» від 03.07.2019 №115/2, у тому числі від ліквідатора та суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ «Експертно-консультаційний центр», фактично надавши оцінку як доводам кредитора щодо його значущості для справи, так і обставинам відсутності відповідного документа у матеріалах провадження.

За твердженням заявника, вказане має принципове значення у контексті цього апеляційного перегляду, оскільки матеріали справи та офіційні відповіді ліквідатора однозначно підтверджують, що у його розпорядженні відсутні повні звіти про оцінку майна банкрута. Фактично у справі наявні лише висновки про вартість майна, які надавались заставному кредитору, тоді як повні звіти про оцінку відсутні як у ліквідатора, так і в матеріалах справи №914/2618/16. Така відсутність не є формальним недоліком, оскільки відповідно до частини четвертої статті 3 та частин першоїдругої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» саме звіт про оцінку майна є єдиним документом, який підтверджує виконання процедур оцінки, застосовану методологію, вихідні дані та нормативно-правову базу.

Ліквідатор, попри неодноразово заявлені кредитором доводи, не ініціював витребування звітів, не поставив питання про повторну або додаткову оцінку та обмежився формальними посиланнями на те, що законність аукціонів раніше перевірялась судами, що за своєю правовою природою не є тотожним перевірці обґрунтованості оцінки, яка передувала реалізації майна.

У цьому контексті попередня участь тієї ж колегії суддів у розгляді питання витребування звіту про оцінку № 115/2 набуває вирішального значення для оцінки неупередженості суду. Апеляційний суд уже висловився щодо доцільності та необхідності отримання цього доказу, який нині є центральним для доводів апеляційної скарги про неповноту ліквідаційної процедури та передчасність її завершення. За таких умов, розгляд цією ж колегією суддів апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.12.2025, якою затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, припинено боржника та закрито провадження у справі, об`єктивно ставить суд у ситуацію необхідності повторної оцінки питань, щодо яких цим самим складом уже було висловлено правову позицію у попередніх судових актах у межах цієї ж справи.

На переконання заявника, це створює обґрунтований сумнів у здатності такого складу суду здійснити апеляційний перегляд без впливу раніше сформованих оцінок, що у сукупності з іншими наведеними обставинами є самостійною та достатньою підставою для заявлення відводу відповідно до пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Також заявник звертає увагу на те, що у практиці Західного апеляційного господарського суду, зокрема за участю того ж складу колегії суддів, наявні судові рішення, в яких положення абзацу третього частини четвертої статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства тлумачиться і застосовуються інакше, ніж це було зроблено зазначеною колегією суддів у межах справи № 914/2618/16. Так, у постанові від 31.08.2022 у справі №909/496/21 застосовано протилежні підходи до трактування цієї ж норми.

Як зазначено в заяві про відвід, АТ «Укрексімбанк» не ставить під сумнів дискрецію суду у формуванні правових висновків у кожній конкретній справі та не ототожнює різні судові рішення з порушенням закону. Водночас, у контексті цього апеляційного провадження, де зазначений склад суду має перевіряти законність підсумкового судового акта, наявність раніше сформованих та неодноразово підтверджених оцінок щодо тих самих повноважень комітету кредиторів у цій же справі, у поєднанні з існуванням у практиці цього ж суду за участю тієї ж колегії суддів Желік М.Б., Галушко Н.А., Орищин Г.В. іншого підходу до застосування відповідної норми, об`єктивно формує у заявника обґрунтований сумнів у можливості сприйняття подальшого розгляду як безстороннього з точки зору зовнішнього спостерігача.

Заявник наголошує, що наведені обставини розглядаються ним не як незгода з раніше прийнятими судовими актами, що прямо виключається частиною четвертою статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а як сукупність процесуальних факторів, що відповідають критерію «обґрунтованого сумніву в неупередженості суду» у значенні пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України.

Відповідно до вимог п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч.1); питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу, суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч.2); якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу, такому судді не може бути заявлений відвід (ч.3); питання про відвід вирішується невідкладно (ч.7); суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи (ч.8); за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11).

Зі змісту заяви АТ «Укрексімбанк» про відвід вбачається, що заявник підставою для відводу вважає п.5 ч.1 ст.35 ГПК України (інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді).

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, вказано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Зазначений принцип застосовується таким чином:

- при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів;

- поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів;

- суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах;

- перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу; суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання;

- суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який серед іншого, полягає в усуненні всіх розумних сумнівів сторін та сторонніх осіб щодо безсторонності такого суду.

Заявник покликається на сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, проте обставини, які він зазначив у заяві, не можуть бути самостійною підставою для висновку про наявність упередженості чи заінтересованості складу суду під час розгляду апеляційної скарги у справі №914/2618/16.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Вичерпний перелік обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді чинним законодавством не визначений, тому вирішення питання про визнання тих чи інших доводів тими обставинами, мова про які йде у пункті 5 частини першої статті 35 ГПК, знаходиться у межах дискреційних повноважень суду.

Разом з тим, доводи заявника щодо багаторазової участі складу суду у вирішенні тотожних процесуальних питань, наявності сформованої правової позиції у справі №914/2618/16 та непослідовності правової позиції колегії суддів під час застосування правових норм в різних справах, не можуть кваліфікуватись та оцінюватись як підстава для відводу колегії суддів, оскільки застосування норм права у кожній конкретній справі здійснюється із врахуванням фактичних обставин та з обґрунтуванням мотивів суду, викладеним у відповідних судових рішеннях.

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, розглянувши заяву АТ «Укрексімбанк» (вх.№01-04/1140/26 від 06.02.2026), колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та, відповідно до приписів ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне передати справу на розподіл у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу для вирішення питання про відвід іншим складом суду.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Передати справу №914/2618/16 для вирішення питання про відвід колегії суддів у складі Желіка М.Б., Орищин Г.В., Галушко Н.А. у порядку, встановленому ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.