ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" лютого 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/637/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали заяви про видачу дубліката виконавчого листа від начальника Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Івана Медвідь від 11.02.2026 (вх.№ 02.31-02/1241/26) у справі

за позовом Мукачівської міської ради, м. Мукачево

за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору Відділу культури виконавчого комітету Мукачівської міської ради. м. Мукачево

до відповідача Фізичної особи-підприємця Ревицького Юрія Юрійовича, м. Мукачево

про стягнення 339 050,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа № 907/637/19 за позовом Мукачівської міської ради, м. Мукачево до Фізичної особи-підприємця Ревицького Юрія Юрійовича, м. Мукачево про стягнення з відповідача 339050,67 грн заборгованості.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 11.02.2020 позов Мукачівської міської ради було задоволено. Ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця Ревицького Юрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ) кошти в сумі 339050,67 грн (триста тридцять дев`ять тисяч п`ятдесят гривень 67 коп.), а також 5085,76 грн. (п`ять тисяч вісімдесят п`ять гривень 76 коп.) на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення 01.04.2020 господарським судом видано відповідний наказ.

На адресу Господарського суду Закарпатської області 20.12.2022 надійшла заява позивача про зміну способу виконання рішення суду (вх. № 02.3.1-02/7003/22 від 20.12.2022).13.10.2025 до суду надійшла заява від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у справі № 907/630/19, в якій заявник просить замінити стягувача Державне підприємство «Брустурянське лісомисливське господарство» (вул. Партизанська,1, с.Лопухів, Тячівський район, Закарпатська область, 90522, код 32464172), на правонаступника Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601, код 44768034), в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» (вул. Собранецька, буд. 156, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська обл., 88017, код 45554542) у судовому наказі Господарського суду Закарпатської області від 06 квітня 2020 року по справі № 907/630/19, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ОСТ-ВЕСТ» (вул. Шевченка, буд. 148, с. Вільхівці-Лази, Тячівський район, Закарпатська область 90544, код 38692497) заборгованість в розмірі 308711,53 грн. (триста вісім тисяч сімсот одинадцять грн.53 копійки), включаючи основний борг, 3 % річних, інфляційні витрати та відшкодування судового збору 4630,67 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять грн.67 копійок).

Ухвалою суду від 01.02.2023 Заяву Мукачівської міської ради про зміну способу виконання судового рішення - задоволено повністю. Змінено спосіб виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.02.20 у справі №907/637/19 в частині стягнення 339 050,67 грн., а саме: кошти в сумі 339 050,67 грн., що присуджені на користь Мукачівської міської ради, зарахувати за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів: Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради, код отримувача: 02143413, банк отримувача: ДКСУ м. Київ, рахунок отримувача: IBAN UA 41 2 4767, код класифікації доходів бюджету: 25010300, та замінити стягувача у наказі від 01.04.2020 року з Мукачівської міської ради () на Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради ().

На адресу Господарського суду від 11.02.2026 (вх.№ 02.31-02/1241/26) надійшла заява про видачу дубліката виконавчого листа від начальника Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Івана Медвідь, в якому останній просить видати дублікат наказу № 907/637/19, виданий 01.04.2020 року Господарським судом Закарпатської області згідно якого слід з Ревицького Юрія Юрійовича на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради кошти в сумі 339 050, 67 грн, а також 5085, 76 грн на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Заявник вказує на те, що оригінал наказу № 907/637/19, виданий 01.04.2020 року Господарським судом Закарпатської області згідно якого слід з Ревицького Юрія Юрійовича на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради кошти в сумі 339050,67 грн., а також 5085,76 грн. відшкодування по сплаті судового збору було втрачено при пересилці.

На підтвердження зазначеного державні виконавці надали довідку, видану начальником відділу державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України начальником Іваном Медвідь про втрату виконавчого документа, згідно якої наказ № 907/637/19, виданий 01.04.2020 року Господарським судом Закарпатської області про стягнення з Ревицького Юрія Юрійовича на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради коштів в сумі 339050,67 грн., а також 5085,76 грн. відшкодування по сплаті судового збору при пересилці поштової кореспонденції було втрачено.

Розглянувши матеріали заяви про видачу дубліката виконавчого листа від начальника Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Івана Медвідь від 11.02.2026 (вх.№ 02.31-02/1241/26) суд зазначає наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання

Відтак, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. А оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У випадках звернення стягувача з заявою про видачу дублікат у зв`язку із втратою виконавчого листа предметом доведення є встановлення факту втрати виконавчого документа, а причини втрати документа, як випливає з наведеного положення ГПК України, не мають значення для вирішення заяви. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11.

З огляду на зазначене, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Проте, заявниками не надано жодного доказу втрати наказу 907/637/19, виданий 01.04.2020 Господарським судом Закарпатської області про стягнення з Ревицького Юрія Юрійовича на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради коштів в сумі 339050,67 грн., а також 5085,76 грн. відшкодування по сплаті судового збору.

Довідка, надана заявником, про втрату при пересилці поштової кореспонденції наказу № 907/637/19, виданий 01.04.2020 року Господарським судом Закарпатської області про стягнення з Ревицького Юрія Юрійовича на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради коштів в сумі 339050,67 грн., а також 5085,76 грн. відшкодування по сплаті судового збору, не є доказом втрати наказу № 907/637/19, виданого 01.04.2020 року.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно з вимогами ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Проте, стягувач з відповідною заявою про поновлення такого строку до суду не звертався.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Разом з цим, за приписами ч.4 ст.327 ГПК України протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений у частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу до електронного кабінету, а в разі його відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи цінним листом.

За приписами п.19.1 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються судом, який ухвалив відповідне рішення, в паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Водночас, п.19.4 Перехідних положень ГПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, у розумінні вищенаведених норм, виконавчі документи (їх дублікати) надсилаються виключно стягувачу, а за видачу стягувачу такого дубліката справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, звернутися із відповідною заявою про видачу дублікату може як стягувач так і державний або приватний виконавець.

Суд зазначає, що норма п.19.4 Перехідних положень ГПК України не ставить вимогу про сплату судового збору за видачу дубліката виконавчого документа в залежність від того, ким подана відповідна заява про видачу такого дубліката, а лише констатує обов`язок заявника сплатити відповідний судовий збір за видачу стягувачу дубліката виконавчого документа, оскільки як виконавчий документ так і його дублікат у відповідності до вимог чинного законодавства видається виключно стягувачу.

Таким чином, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є сплата судового збору у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові засади справляння судового збору та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Зокрема згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Звільнення від сплати судового збору державного органу вказаний Закон не передбачає.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» до витрат виконавчого провадження відноситься, зокрема, сплата судового збору.

Відповідно до вимог ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328, 00 грн.

Отже, за видачу судом дубліката наказу підлягає сплаті судовий збір у розмірі 99, 80 грн. (3 328, 00 грн.*0,03).

Проте заявниками всупереч п.19.4 Перехідних положень ГПК України до заяви про видачу дубліката наказу не додано доказів сплати судового збору у розмірі 99, 80 грн.

Доказів звільнення Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у встановленому Законом порядку заявник не надав.

З огляду на зазначене, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви начальника Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Івана Медвідь від 11.02.2026 (вх.№ 02.31-02/1241/26) про видачу дубліката виконавчого документа.

Керуючись ст.ст. 232-235, п. 19.4 Перехідних положень ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви начальника Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Івана Медвідь від 11.02.2026 (вх.№ 02.31-02/1241/26) про видачу дубліката виконавчого документа наказу №907/389/20, виданого 28.10.2020 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку ГПК України.

Ухвалу підписано 12.02.2026

СУДДЯ Любомир АНДРЕЙЧУК