ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. Справа № 911/1092/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України

до Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради

про стягнення 3 198 772,97 гривень

за участю представника позивача Рябченка О.В. (довіреність б/н від 28.01.2025)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.03.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи "Електронний суд" (далі підсистема ЄСІТС «Електронний суд») у формі електронного документа до Господарського суду Київської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії/позивач) до Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради (далі КП "Вишгородтепломережа"/відповідач) про стягнення 3 198772,97 грн основного боргу.

Господарський суд Київської області ухвалою від 02.04.2025 у справі №911/1092/25 прийняв до розгляду позовну заяву ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 19.05.2025, а також, зокрема, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання з розгляду цієї справи неодноразово відкладалось, зокрема ухвалою від 24.06.2025 таке засідання суд відклав на 28.07.2025.

Водночас у підготовчому засіданні 24.06.2025 судом прийнято подані під час підготовчого провадження обома сторонами з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» заяви по суті, а саме:

- поданий відповідачем 14.04.2025 відзив на позов;

- подану позивачем 22.04.2025 відповідь на відзив;

- подані відповідачем 28.04.2025 заперечення на відповідь на відзив.

Так, зокрема відповідно до відзиву відповідач заявив про залишення позову без розгляду у порядку п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки за змістом доданої до позову довіреності 04.12.2024 виконуюючий обов`язки директора Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» має право передоручати представляти інтереси позивача лише іншим працівникам Київської філії (особам, що перебувають у трудових відносинах з філією).

Втім, за доводами відповідача, до позову не додано жодного документу на підтвердження того, що особа, яка підписала позовну заяву Рябченко О.В., є працівником Київської філії, тобто перебуває у трудових відносинах з позивачем.

У відповіді на відзив позивач не погодився із такими твердженнями, оскільки позов підписано Рябченком О.В. як адвокатом на підставі виданої йому довіреності, що узгоджується із процесуальним законом, який не містить обов`язку вказувати у довіреності відомості про перебування адвоката з довірителем у трудових відносинах.

Своєю чергою відповідач у запереченнях на відповідь позивача не погодився із аргументами останнього, виклавши доводи, тотожні змісту відзиву на позов в частині відсутності доказів на підтвердження перебування Рябченка О.В. у трудових відносинах з Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Господарський суд Київської області ухвалою від 28.07.2025 закрив підготовче провадження у справі №911/1092/25 та призначив її до судового розгляду по суті на 09.09.2025.

Стосовно ж заяви відповідача про залишення позову без розгляду з підстав пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України, з метою вирішення питання про перехід до розгляду справи по суті, суд дійшов таких висновків.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України унормовано, що суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно ч. 5 ст. 164, ч. 1 ст. 58, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів, зокрема: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, зі змісту позовної заяви ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії слідує, що таку заяву підписано та подано адвокатом Рябченком О.В., а до позовних матеріалів додано копію виданого вказаному адвокату свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію довіреності від 28.01.2025 виданої, зокрема, на ім`я Рябченка О.В. виконуючим обов`язки директора Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Під час прийняття позовної заяви у цій справі до розгляду судом перевірено вказані документи та встановлено наявність повноважень представника позивача Рябченка О.В. на підписання відповідного позову.

У розрізі вказаного суд звертає увагу на те, що процесуальний закон передбачає право адвоката підтверджувати власні повноваження на представництво інтересів особи у суді одним із передбачених у ч. 4 ст. 60 ГПК України документів, зокрема довіреністю.

Вимог стосовно надання документів на підтвердження перебування у трудових відносинах адвоката з особою, яку він представляє у суді, процесуальне законодавство не містить, як і не визначає закон обов`язкової наявності таких трудових відносин у разі представництва інтересів адвокатом на підставі довіреності.

Відповідачем не доведено наявності передбачених процесуальними приписами підстав для залишення без розгляду позовної заяви ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії у цій справі.

Жодної із вказаних у пункті 2 частини 1 статті 226 ГПК України обставин, як підстав для залишення позову без розгляду, відповідачем не обґрунтовано та не доведено, тоді як усі вказані ним доводи не є тими обставинами, які надають можливість прийти до висновку про залишення позову без розгляду.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задовленні заяви відповідача про залишення без розгляду позову у цій справі.

Господарський суд Київської області ухвалами від 09.09.2025, 30.09.2025, 11.11.2025, 16.12.2025 у цій справі оголошував перерву у судовому засіданні до: 30.09.2025, 11.11.2025, 16.12.2025 та 27.01.2026 відповідно.

Водночас через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли:

- 06.11.2025 додаткові пояснення від Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»;

- 10.11.2025 додаткові пояснення від Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради.

Вказані додаткові пояснення сторін Господарський суд Київської області ухвалою від 11.11.2025 у цій справі залишив без розгляду у порядку ч. 2 ст. 207 ГПК України, оскільки відповідні пояснення подано після початку розгляду справи по суті без мотивування поважності причин пропуску строку для вчинення такої дії на стадії підготовчого провадження.

У судове засідання 27.01.2026 представник відповідача не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 27.01.2026 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів, по завершенні яких перейшов до стадії ухвалення судового рішення та проголосив вступну і резолютивну частини рішення, яким

УСТАНОВИВ:

01.09.2023 КП "Вишгородтепломережа" підписано заяву-приєднання №04490DJTFTHT018 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (далі заява-приєднання), копію якої позивачем додано до позовної заяви.

Посилаючись на вказані обставини позивач зауважив, що відповідач приєднався до умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, та як наслідок між ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії як оператором ГРМ та КП "Вишгородтепломережа" як споживачем укладено типовий договір розподілу природного газу №04490DJTFTHT018 (далі договір розподілу природного газу від 01.09.2023), пунктами 1.4., 2.1, 2.3., 6.1., 6.3. та 6.5. якого визначено, відповідно, таке:

- послуга з розподілу природного газу - послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача;

- за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором;

- при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем;

- оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем;

- величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу;

- місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності;

- у випадку якщо споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх його об`єктах (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, велична якої визначається за формулою: Вм = К х Т х ?, де, зокрема:

к = 1,1 - у випадку замовлення річної потужності (на період до завершення повного календарного року споживання природного газу) новим споживачем, що не є побутовим, та/або для потреб нового об`єкта споживача;

к = 1,5 - у випадку замовлення річної потужності споживачем, що не є побутовим;

Т - тариф на розподіл природного газу оператора ГРМ, встановлений регулятором;

? = різниця між фактичним обсягом використання потужності (протягом календарного року), що визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу з початку календарного року до місяця надання послуг (включно), та річною замовленою споживачем потужністю.

До позовної заяви долучено копію примірника типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.

Мотивуючи звернення до суду із вказаним позовом, ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії зазначено, що станом на 31.12.2024 відповідачем перевищено на 1 192 681,94 м3 замовлену річну потужність (на 2024 рік).

Так, у розрізі вказаного позивач зазначив, що на виконання вимог п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ в акті приймання-передачі природного газу №ОГ00128261 від 30.09.2023 позивач повідомив відповідача, зокрема, про величину річної замовленої потужності на 2024 рік, що склала 8 258 320,50 м3.

До позову додано копію підписаного обома сторонами акта приймання-передачі природного газу №ОГ00128261 від 30.09.2023 (далі акт від 30.09.2023).

За доводами позивача 18.10.2023 за вхідним №СЛ-КОФ/100.5.1-118-23 зареєстровано заяву відповідача щодо коригування річної замовленої потужності розрахованої оператором ГРМ на 2024 рік у бік зменшення та визначення її в об`ємі 8243885,19 м3, у тому числі і по вказаних у такому листі точках обліку, зокрема:

- СПДЧ-12 (пожежники), м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19 31 203,13 м3;

- дахова котельня, с. Нові Петрівці, вул. Ватутіна, 34 51 081,01 м3.

До позовної заяви додано копію адресованої КФ ТОВ «ГРМУ» заяви за підписом директора Тарана О.В. та вих. 2647/09 від 18.10.2023.

Водночас, як зауважив позивач, точки обліку: дахова котельна с. Нові Петрівці, вул. Ватутіна, буд. 34 та СПДЧ-12 (пожежники) м. Вишгород, вул. Шолуденка, буд. 19 вилучено договору розподілу газу з 01.11.2023, відтак величина замовленої відповідачем річної потужності на 2024 рік зменшилася та склала 8 161 601,05 м3, у тому числі і для щомісячного розрахунку - 680 133,42 м3 (8161601,05 м3/12).

Підтверджуючи вказані обставини, позивач додав до позову копії зав-приєднання №0449122DG2HB018 від 01.11.2023 та №044918QDCNHT018 від 01.11.2023.

Позивач зазначив, що згідно із вказаною замовленою відповідачем величиною потужності протягом січня-грудня 2024 року сторонами складено та підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) щодо розподілу природного газу (потужність) щомісячно в об`ємі 680 133,42 м3. Копії означених актів додано до позовної заяви.

Водночас, додаючи до позову звіт про фактичний обсяг використання потужності у 2024 році та копії підписаних обома сторонами актів приймання-передачі газу за січень-березень, жовтень-грудень 2024 року, ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії зауважило на перевищенні відповідачем протягом вказаних місяців величини річної замовленої потужності - 8 161 601,05 м3, оскільки фактичний обсяг споживання сумарно по всіх об`єктах відповідача за 2024 рік станом на 31.12.2024 склав 9354282,97 м3.

Отже, згідно з викладеними у позові аргументами позивача величина перевищення замовленої потужності станом на 31.12.2024 склала 1 192 681,94 м3 та визначена наступним чином: 9 354 282,97 м3 8 161 601,05 м3 = 1 192 681,94 м3.

Обґрунтовуючи розрахунок вартості такого перевищення, позивач вказав, що відповідно до постанови НКРЕКП від 22.12.2022 №1944 (набрання чинності з 01.01.2023) для ТОВ «Газорозподільні мережі України» тариф на послуги розподілу природного газу встановлено у розмірі 1,49 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), відтак 1 192 681,94 м3 х (1,49 грн/м3 (без ПДВ) х 1,5) = 1 192 681,94 м3 х 2,235 грн/ м3 (без ПДВ) = 2665644,14 грн (без ПДВ) та 3 198 772,97 грн з ПДВ.

Вказану суму, за доводами позивача, він просив оплатити відповідачем відповідно до надісланого йому листа від 07.01.2025 та додано до нього акта наданих послуг від 31.12.2024 на суму 3 198 772,97 грн.

Згідно з доводами позивача на вказаний лист відповідач своїм листом від 13.01.2025 №115/08 повідомив про необхідність анулювання надісланого йому акту наданих послуг від 31.12.2024, стверджуючи, що річна замовлена потужність на 2024 рік була замовлена позивачем та у такому випадку нарахування вартості перевищення річної замовленої потужності не здійснюється.

Посилаючись на вказане, позивач звернувся до суду із відповідним позовом та вимогою про стягнення з відповідача 3 198 772,97 грн заборгованості за перевищення річної замовленої потужності (далі - основного боргу).

Не погодившись із такими аргументами позивача та заявленою ним вимогою, КП "Вишгородтепломережа" зауважило, що для позивача, який розпочав виконання функцій оператора ГРМ з 01.09.2023, відповідач є новим споживачем, а тому останнім подано заяву від 18.10.2023 про зміну величини річної замовленої потужності на другий (наступний) календарний рік у відповідності до абз. 2 п. 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, а не у відповідності абз. 12 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу, як стверджує у позові позивач.

Також, посилаючись на абз. 4 п. 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, відповідач звернув увагу на те, що у випадку перевищення замовленої потужності новим споживачем до тарифу на розподіл природного газу коефіцієнт складає 1,1, а не 1,5 як вважає позивач.

Оскільки позивачем не було застосовано замовлену відповідачем річну потужність на другий (наступний) календарний рік, яка була розрахована споживачем самостійно, а застосовано ту, яка була визначена оператором ГРМ, відповідач вважає, що згідно з абз. 5 п. 6.5 договору нарахування вартості перевищення річної замовленої потужності не здійснюється.

Отже, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

На вказані заперечення позивач зауважив, що відповідач не є новим споживачем, оскільки він до 01.09.2023 вже був існуючим споживачем за укладеним з попереднім оператором ГРМ АТ «Київоблгаз», договором розподілу природного газу №09420DJTFTDT016 від 01.01.2016.

Зазначені обставини, за доводами позивача, підтверджуються також і рішенням Господарського суду Київської області від 05.03.2024 у справі №911/71/24 про стягнення з КП «Вишгородтепломережа» на користь АТ «Київоблгаз» заборгованості за квітень-серпень 2023 року.

Надалі ж, як зауважив позивач, згідно з постановою НКРЕКП від 26.12.2022 №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» (далі постанова №1839) із змінами внесеними постановою НКРЕКП від 31.08.2023 №1596 (далі постанова №1596):

- з 01.09.2023 діяльність з розподілу природного газу здійснюється Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», зокрема, у Київській області;

- споживачі природного газу на території ліцензованої діяльності ТОВ «Газорозподільні мережі України» мають здійснювати оплату за надані послуги розподілу природного газу з 01.09.2023 на рахунок ТОВ «Газорозподільні мережі України»;

- починаючи з 01.09.2023 діяльність з розподілу природного газу на території ліцензованої діяльності АТ «Київоблгаз» вже здійснюється позивачем;

- відповідач уклав із позивачем (як іншим оператором ГРМ) договір розподілу, наявність якого, є обов`язковою передумовою для здійснення ним санкціонованого відбору природного газу з ГРМ (газорозподільної системи).

Крім того позивач зазначив, що у період укладання договору розподілу газу від 01.09.2023 відповідач не звертався до позивача із заявами про визначення замовленої річної потужності окремо на перший (поточний) 2023 та другий (наступний) 2024 календарні роки.

Отже, позивач вважає необґрунтованими твердження відповідача про те, що він є новим споживачем, а подана ним заява від 18.10.2023 є заявою про зміну величини річної замовленої потужності на другий (наступний) 2024 календарний рік, відтак вартість перевищення замовленої потужності відповідач має сплатити саме за півторакратною вартістю тарифу на розподіл газу.

Стосовно ж величини замовленої річної потужності, то позивач звернув увагу, що з 01.11.2023, після зменшення об`єктів відповідача та, власне, автоматичного зменшення величини річної замовленої потужності на 2024 рік до 8 161 601,05 м.куб. відповідач не здійснював оплату з розподілу природного газу за вилученими 2 об`єктами.

Також позивач зауважив, що в період з 10 липня по 15 вересня 2024 року згідно з п. 3 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ відповідач мав змогу та не подав позивачу заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його 11 об`єктах у газорозподільній зоні позивача на 2024 рік.

Вказані вище аргументи відповідач заперечив з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» став правонаступником АТ «Київоблгаз» (), яке є іншою юридичною особою.

У новій же заяві-приєднання №04490DJTFTHT018 від 01.09.2023, за доводами відповідача, ним вказано величину річної замовленої потужності об`єкта споживача на перший та другий рік з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних мереж 3084950,98 м. куб.

У судовому засіданні під час розгляду цієї справи по суті представники сторін надали додаткові пояснення, зокрема представник позивача зазначив про таке:

- обсяг замовленої потужності споживачів природного газу на 2023 рік на території ліцензованої діяльності Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» залишався на рівні, визначеному попереднім оператору ГРМ (АТ «Київоблгаз») та не потребував уточнення у зв`язку із зміною оператора ГРМ;

- позивач не здійснював коригування на свій розсуд обсягу величини річної замовленої відповідачем потужності на 2024 рік, вказане відбулось у зв`язку із вилученням у відповідача двох його об`єктів, які перейшли до нових споживачів, що підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за 2024 рік лише по 11 об`єктах відповідача;

- зменшення (зміна) замовленої відповідачем річної потужності відбулась відповідно до вимог Кодексу ГРМ та договору з урахуванням вимог ЦК України, виходячи з фактично наявних у відповідача об`єктів, на які ним було замовлено потужність на 2024 рік.

Своєю чергою представник відповідача, зокрема, зауважив, що Закон України «Про ринок природного газу» та Кодекс ГРМ не пов`язують порядок формування замовленої потужності зі статусом «новий/існуючий» споживач, зокрема повноважень перераховувати чи коригувати замовлену потужність не надають позивачу ні статус споживача, ні зміна оператора ГРМ.

Також за доводами представника відповідача:

- статус споживача не впливає на порядок формування річної замовленої потужності, яка визначається виключно за заявкою споживача, поданою згідно з п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ;

- п. 9 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ регулює лише порядок оплати за місяць вилучення об`єкта споживання («повний календарний місяць») і вона не містить в собі права оператора змінювати річну потужність, як і не визначає підстав для перерахунку річної замовленої потужності, формули чи механізму такого перерахунку;

- позивач змішує поняття «коригування технічних даних», як своє право, з «односторонньою зміною замовленої потужності», чого Кодекс не дозволяє.

Крім того представник відповідача наголосив, що, підписавши акти виконаних робіт, нову потужність відповідач не підтверджував, оскільки підписання актів це підтвердження факту надання послуги, тобто такі акти мають лише облікове значення та підтверджують виконання зобов`язань, але вони не можуть самостійно змінювати зміст, умови, строки дії чи інші істотні положення основного договору, як і не є ці акти заявою-приєднання або уточненою заявкою.

Оскільки позивач застосував величину, яку «визначив оператор ГРМ», за доводами представника відповідача, право нараховувати будь-який штраф за перевищення позивач втрачає.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Приписами частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Частинами 1, 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» унормовано, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Сторонами спору у цій справі, зокрема відповідачем не заперечено ані обставин підписання 01.09.2023 заяви-приєднання до типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498, ані обставин приєднання до офіційно опублікованих умов такого правочину, відтак у спірних правовідносинах позивач та відповідач є, відповідно, оператором газорозподільних систем та споживачем, взаємні права та обов`язки яких врегульовано як положеннями означеного договору, так і приписами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг30.09.2015 №2494, (далі також Кодекс газорозподільних систем/Кодекс ГРМ).

Зокрема відповідно до пункту 5 глави 3 розділу I, пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ.

Водночас пунктами 1.4. та 7.4. договору розподілу природного газу від 01.09.2023 надано такі визначення та передбачено такі умови взаємовідносин сторін.

Персоніфіковані дані - персоніфіковані дані щодо споживача та його об`єкта (назва, П.І.Б., ЕІС-код, перелік вузла(ів) обліку та відповідні дані вузла обліку тощо), визначені в заяві-приєднанні, які є достатніми для проведення взаєморозрахунків та визначення об`єму споживання природного газу.

Споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Споживач зобов`язується: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором; своєчасно повідомляти оператора ГРМ, зокрема, про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні.

Ураховуючи вказане та наведені в описовій частині цього рішення умови договору розподілу природного газу від 01.09.2023 у сукупності, суд висновує про виникнення у сторін врегульованих цим договором взаємних обов`язків, зокрема:

- для позивача як оператора ГРМ обов`язок з забезпечення цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) цією системою належного йому (його постачальнику) природного газу з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача;

- для відповідача як споживача обов`язок з оплати вартості таких послуг, який фактично полягає в щомісячній оплаті замовленої на рік потужності, виходячи з наявних у споживача об`єктів.

Звідси суд зазначає, що порядок розрахунків за договором розподілу природного газу, зокрема і визначення розміру (величини) річної замовленої потужності врегульовано главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до абзаців 10-12 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році.

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її, зокрема, у актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

Споживач, що не є побутовим, має право, зокрема, не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому, подати оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Згідно з абзацами 1, 2, 8 пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, зокрема, у разі здійснення споживачем, що не є побутовим, замовлення річної потужності відповідно до абзацу дванадцятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 цієї глави споживач, що не є побутовим, має право одноразово з 10 липня по 15 вересня розрахункового календарного року подати оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ на поточний календарний рік, з урахуванням положень пункту 5 цієї глави.

У такому випадку оператор ГРМ здійснює перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідно до пункту 1 цієї глави за весь календарний рік.

У випадках укладення договору розподілу природного газу у зв`язку з початком провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території місцезнаходження об`єкта газопостачання споживача іншим оператором ГРМ та якщо річна замовлена потужність споживача визначалась відповідно до абзацу дванадцятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 цієї глави, новий оператор ГРМ враховує обсяги використання такої потужності споживачем з початку календарного року.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, долученими до позову доказами підтверджуються такі хронологічно послідовні обставини:

- підписаним представниками обох сторін без зауважень актом від 30.09.2023 позивач повідомив відповідача про визначений розмір замовленої потужності як на 2023 рік, так і на 2024 рік у обсязі 8 258 320,50 м.куб., у тому числі і у місячному обсязі 688 193,37 м.куб.;

- адресованою позивачу заявою вих. 2647/09 від 18.10.2023 відповідач просив відкоригувати річну замовлену потужність, розраховану оператором ГРМ на 2024 рік, та визначити її в об`ємі 8 243 885,19 м.куб. сумарно по всіх 13-ти вказаних у такій заяві об`єктах, у тому числі і з розбивкою потужності по кожному такому об`єкту.

Під час розгляду цієї справи відповідач не спростував та не заперечив вказаних вище обставин, як і того, що із 13-ти належних йому об`єктів споживання, для яких згідно заяви від 18.10.2023 він визначив/уточнив сумарний об`єм замовленої потужності на 2024 рік, два об`єкти в означеному році не формували такий об`єм потужності у зв`язку із їх включенням з 01.11.2023 до персоніфікованих даних нових споживачів, а саме:

- об`єкт у м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19 із визначеним для нього відповідачем у заяві від 18.10.2023 обсягом потужності 31 203,13 м.куб.;

- об`єкт у с. Нові Петрівці, вул. Ватутіна, 34 із визначеним для нього відповідачем у заяві від 18.10.2023 обсягом потужності 51 081,01 м.куб.

Відповідач також не заперечив та не спростував доказово підтверджених позивачем обставин виконання ним зобов`язань з розподілу газу у січні-грудні 2024 року у щомісячному обсязі - 680 133,42 м.куб., що загалом за 12 місяців склало 8 161 601,05 м.куб. та відповідає замовленій відповідачем шляхом уточнення згідно заяви від 18.10.2023 величині річної потужності без обсягів потужності по вказаних вище двох об`єктах (8 243 885,19 м.куб.- 31 203,13 м.куб.- 51 081,01 м.куб. = 8 161 601,05 м.куб.).

Суд ураховує, що усі акти задчі-приймання робіт (наданих послуг) щодо розподілу природного газу (потужності) у січні-грудні 2024 року, копії яких наявні в матеріалах справи, підписано відповідачем без жодних заперечень стосовно визначеного у цих актах обсягу потужності - 680 133,42 м.куб., та відповідно сформованої до оплати вартості цього обсягу.

Поряд з тим зі змісту наявних в матеріалах цієї справи звіту про фактичний обсяг використання потужності у 2024 році та копій підписаних обома сторонами актів приймання-передачі газу за січень-березень, жовтень-грудень 2024 року слідує, що фактично використана відповідачем за вказаний рік потужність у загальному обсязі по 11 об`єктах склала 9 354 282,97 м.куб., тобто на 1 192 681,92 м.куб. більше ніж замовлена відповідачем шляхом уточнення згідно заяви від 18.10.2023 величина річної потужності без обсягів потужності по двох об`єктах, включених з 01.11.2023 до персоніфікованих даних нових споживачів, - 8 161 601,05 м.куб.

Доказів же подання відповідачем з 10 липня по 15 вересня розрахункового 2024 року оператору ГРМ заявки на уточнення, зокрема збільшення до 9 354 282,97 м.куб. величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його 11-ти об`єктах на такий поточний календарний рік суду не надано.

Водночас зі змісту підписаного 30.09.2024 обома сторонами акта приймання-передачі газу за вересень 2024 року слідує, що величина річної замовленої потужності на 2024 рік склала 8 161 601,05 м.куб., у тому числі у щомісячному обсязі - 680 133,42 м.куб.

Відповідач не спростував та не заперечив ані обсягів фактично використаної ним у 2024 році потужності по 11-ти об`єктах, ані того, що він:

- не звертався у передбачений кодексом ГРМ строк для уточнення таких обсягів на поточний рік;

- підписав усі акти здачі-приймання робіт (наданих послуг) щодо розподілу природного газу (потужності) та усі акти приймання-передачі газу, зокрема і за вересень 2024 року без жодних зауважень стосовно вказаних у таких актах щомісячного обсягу розподіленого газу - 680 133,42 м.куб., який склав річний замовлений обсяг потужності 8 161 601,05 м.куб. на 2024 рік.

Ураховуючи вказані обставини суд висновує, що фактичне перевищення КП "Вишгородтепломережа" у 2024 році обсягів (величини) замовленої на вказаний рік потужності породжує для такого споживача передбачений абзацом 12 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ грошовий обов`язок по сплаті на рахунок ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії величини такого перевищення - 1 192 681,92 м.куб., за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу, який згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31.12.2022 №1944 встановлено позивачу у розмірі 1,49 грн за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ), що загалом складає 3 198 772,91 грн з ПДВ (1 192 681,92 м.куб.*2,235 (1,49*1,5) + 20% ПДВ = 3 198 772,91).

Висновуючи вказане судом враховано, що відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ у випадку якщо річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

Тобто передбачене вище правило застосовується у разі, якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача, у тому числі і для розрахунків за надані послуги визначена саме оператором ГРМ, а не споживачем, та виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

Як слідує зі встановлених вище судом обставин, хронологічно послідовно річну замовлену потужність на 2024 рік спочатку визначено позивачем у акті від 30.09.2023 у обсязі 8 258 320,50 м.куб. та, надалі, змінено відповідачем згідно заяви від 18.10.2023 шляхом уточнення такої величини до 8 243 885,19 м.куб. сумарно по 13-ти об`єктах, яка без обсягів потужності по двох об`єктах, включених з 01.11.2023 до персоніфікованих даних нових споживачів, склала загалом 8 161 601,05 м.куб.

До того ж суд зазначає, що для розрахунку вартості наданих відповідачу послуг розподілу газу (потужності) у 2024 році сторонами у підписаних ними актах погоджено та визначено місячний обсяг - 680 133,42 м.куб., як 1/12 частину річного обсягу - 8 161 601,05 м.куб., тоді як визначений первинно позивачем обсяг річної потужності - 8 258 320,50 м.куб. для розрахунку між сторонами не застосовано.

Підписуючи акти розподілу газу, відповідач не надав жодних заперечень стосовно визначеного у цих актах місячного обсягу - 680 133,42 м.куб., який є меншим від того, який би міг складати у разі визначення річної потужності у обсязі 8 258 320,50 м.куб. або 8 243 885,19 м.куб.

Звідси суд зазначає, що річна потужність на 2024 рік була замовлена саме відповідачем у порядку її уточнення згідно з абзацом 12 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, а тому пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ застосуванню до спірних правовідносин не підлягає.

Стосовно ж розміру такої замовленої відповідачем потужності на 2024 рік суд ураховує, що за змістом наведених вище приписів Кодексу ГРМ та положень договору розподілу природного газу від 01.09.2023 величина замовленої річної потужності визначається з усіх належних споживачу об`єктів та слугує для обрахунку розміру плати за послугу з розподілу газу (потужності).

Тобто така виличина за своєю правовою природою та метою не може визначатись від об`єктів, що споживачу не належать та/або є такими, що включені до персоніфікованих даних інших споживачів.

Доводи відповідача про те, що він є новим споживачем по відношенню до позивача, як нового оператора ГРМ, суд відхиляє, позаяк приписи Кодексу ГРМ не визначають як нового споживача саме ту особу, яка уклала договір з оператором ГРМ, у тому числі і внаслідок початку провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу на території місцезнаходження об`єкта газопостачання споживача.

Пункт 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, на який здійснено посилання відповідачем, передбачає правила визначення новим споживачем річної замовленої потужності, попри те означений пункт, як і загалом весь вказаний кодекс не надає визначення поняттю «новий споживач».

Так, відповідно до пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається споживачем за його заявою, але не менше обсягів, визначених абзацом четвертим пункту 4 цієї глави.

Річна замовлена потужність нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта визначається за його заявою, яка визначає річну замовлену потужність окремо на перший (поточний) та другий (наступний) календарні роки. При цьому такий споживач має право одноразово подати оператору ГРМ заяву на зміну величини річної замовленої потужності на другий (наступний) календарний рік з 01 жовтня по 20 жовтня року, що передує наступному календарному року.

Попри відсутність у такому пункті та у Кодексі ГРМ визначення поняття «новий споживач», зміст наведених у ньому приписів у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що новим споживачем є новий власник об`єкта споживання або ж особа, яка підключила новостворений об`єкт споживання до системи.

З огляду на вказане суд звертає увагу на те, що заява-приєднання відповідача від 01.09.2023 не містить визначаної відповідачем річної замовленої потужності окремо на перший (поточний) та другий (наступний) календарні роки, тоді як вказану у такій заяві величину 3 084 950,98 м.куб., як і посилання відповідача на відповідне числове значення, як на величину за обидва роки, суд оцінює критично як такі, що суперечать встановленим вище обставинам справи, зокрема в частині підписання обома сторонами акта від 30.09.2023 із визначеними у цьому акті розмірами річної замовленої потужності на 2023-2024 роки.

Також суд ураховує, що відповідач:

- не підтвердив жодними доказами, що заяву-приєднання від 01.09.2023 ним підписано стосовно розподілу газу (потужності) на інші об`єкти, аніж ті, які у нього обліковувались у попередні роки, зокрема і протягом 2023 року;

- у власній, поданій позивачу заяві від 18.10.2023 просив уточнити визначену саме позивачем величину замовленої потужності на 2024 рік, а не будь-якої іншої потужності, у тому числі у обсязі 3 084 950,98 м.куб. і, як стверджує відповідач, визначеної ним самостійно як новим споживачем.

У розрізі зроблених висновків судом враховано, що за правилами наведеного вище пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ новий споживач має право змінити величину річної потужності, замовлену першочергово саме таким новим споживачем, а не визначену оператором ГРМ.

У відповідному ж спорі відповідач заявою від 18.10.2023 просив змінити величину потужності, замовлену першочергово не ним, а оператором ГРМ, що також спростовує доводи відповідача про його статус нового споживача.

Крім того суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

За відсутності зауважень або після їх усунення Оператор ГРМ протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (або дати усунення зауваження) повідомляє споживача про коригування персоніфікованих даних, а для нового споживача надає (підтверджує) сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу.

Зроблені висновки суду ґрунтуються зокрема і на тому, що за змістом наведеного раніше абзацу 8 пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу новий оператор ГРМ враховує обсяги використання такої потужності споживачем з початку календарного року як для випадку, коли річна замовлена потужність споживача визначалась відповідно до абзацу дванадцятого пункту 2, так і для випадку, коли така величина визначалась новим споживачем згідно абзацу другого пункту 5 цієї глави.

Тобто, за змістом такого пункту та приписів Кодексу ГРМ зміна оператора ГРМ не свідчить про автоматичне надання споживачу статусу нового у відносинах із такими новим оператором.

З огляду на вказане суд відхиляє як неспроможні доводи відповідача про те, що він є новим споживачем, а визначення ним величини замовленої потужності на 2024 рік здійснено саме у порядку абзацу четвертий пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ.

З урахуванням зроблених вище висновків суд відхиляє решту заперечень та доводів відповідача по суті спору, у тому числі як і про самостійне автоматичне зменшення/коригування позивачем величини замовленої на 2024 рік потужності, так і про відсутність доказів правонаступництва позивача по відношенню до попереднього оператора ГРМ.

Зокрема зміна оператора ГРМ у зв`язку із законодавчо врегульованим початком провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території місцезнаходження об`єкта газопостачання споживача новим оператором не формує правовий зміст правонаступництва, а тому і таке питання дослідженню під час розгляду цієї справи не підлягає.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Попри вказане суду не надано належних доказів на підтвердження обставин перерахування відповідачем на рахунок позивача величини перевищення річної замовленої потужності у встановленому судом арифметично правильному розмірі 3 198 772,91 грн з ПДВ.

За таких обставин суд висновує, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3 198 772,97 грн основного боргу як така, що доведена належними доказами і не спростована у встановленому порядку відповідачем, підлягає задоволенню частково у розмірі 3 198 772,91 грн

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Кургузова, 3-В, ідентифікаційний код 13713569) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 44907200) в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (08150, Київська обл., м. Боярка, вул. Шевченка Т., буд. 178, ідентифікаційний код 45385755):

- 3 198 772 (три мільйони сто дев`яносто вісім сімсот сімдесят дві) грн 91 коп. основного боргу;

- 38 385 (тридцять вісім тисяч триста вісімдесят п`ять) грн 27 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.02.2026.

Суддя В.А. Ярема