ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.2026 Справа № 914/3085/25

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши у судовому засіданні

заяву: Сокальського міського комунального водопровідно-каналізаційного господарства

про розстрочення рішення суду (вх. №257/26 від 19.01.2026р.)

у справі

за позовом: Львівського обласного центру зайнятості

до відповідача: Сокальського міського комунального водопровідно-каналізаційного господарства

про: стягнення 85 083,59 грн.,

представники:

позивача: Чорний І.Я,

відповідача (заявника): Зджанська О.М.,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.12.2025р. у справі №914/3085/25 позов задоволено повністю, вирішено стягнути з Сокальського міського комунального водопровідно-каналізаційного господарства (адреса: Україна, 80001, Львівська обл., Сокальський р-н, місто Сокаль, вулиця Героїв УПА, будинок 23; ідентифікаційний код 20845840) на користь Львівського обласного центру зайнятості (адреса: Україна, 79033, Львівська обл., місто Львів, вул.Бортнянського Д., будинок 11а; ідентифікаційний код 03491180) кошти в сумі 85 083,59 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

До Господарського суду Львівської області звернулось Сокальське міське комунальне водопровідно-каналізаційне господарство (далі - заявник) із заявою про розстрочення рішення суду на 12 місяців (вх. №257/26 від 19.01.2026р.).

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає наступне.

Так, відповідач повідомив суд, що на даний час не має можливості виконати рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 року у зв`язку з відсутністю у господарства таких коштів.

Також, відповідач звертає увагу суду на той факт, що господарство є збитковим.

На підтвердження відповідачем надається копія фінансової звітності комунального господарства за 2025 рік та банківська довідка станом на 07.01.2026р.

Відтак, відповідач просить врахувати матеріальний стан господарства та неможливість на даний час одномоментно погасити заборгованість за рішенням суду перед позивачем.

Ухвалою суду від 26.01.2026 року розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 04.02.2026р.

В судовому засіданні 04.02.2026р. представником відповідача заявлено клопотання про долучення документів, яке було судом задоволено.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, суд дійшов висновку про доцільність її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як випливає з аналізу вищенаведеної правової норми підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

У пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (такий висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020р. у справі №910/1180/19).

Надання розстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України.

Суд зазначає, що підставою для розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Із вказаного вище випливає, що розстрочка (відстрочка) виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд зазначає, що обов`язок з доведення наявності обставин, які є підставами для розстрочення виконання рішення суду, покладається на заявника.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідач є комунальним господарством, а рух коштів є важливою складовою такої діяльності. Отже, відповідачем доведено, що в заяві наведено обставини, які ускладнюють виконання рішення, відтак, такі є підставою для розстрочки виконання рішення в спірному випадку.

Фактично обставини, вказані у заяві, вказують на унеможливлення та утруднення виконання рішення суду у даній справі.

Проаналізувавши подані боржником докази в обґрунтування заяви про розстрочку, суд виходить з того, що у даному випадку одночасне стягнення з боржника всієї суми заборгованості при виконанні рішення суду у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення боржником зобов`язання, з огляду на фінансовий стан боржника та його дії по забезпеченню послуг, які спрямовані на забезпечення споживачів-населення, тобто територіальної громади життєдіяльністю.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що відповідачем (боржником) підтверджено належними та допустимими доказами наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення та з якими закон пов`язує наявність правових підстав для відстрочення виконання судового рішення.

При цьому, суд наголошує, що розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а навпаки організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

У даному випадку судом враховуються інтереси обох сторін, адже розстрочення виконання рішення надає боржнику можливість без суттєвого погіршення майнового стану належним чином виконати рішення суду на користь стягувача.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи, що діяльність відповідача пов`язана з забезпеченням життєдіяльності територіальної громади, суд приходить до висновку, що заява про розстрочку виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню та розстроченню виконання рішення суду строком на 3 місяці рівними частинами починаючи з лютого 2026 року.

При цьому, судом приймається до уваги, що розстрочка виконання рішення суду надасть можливість стягувачу у нетривалий проміжок часу одержати виконання від боржника рішення суду без ускладнень, які можуть виникнути у разі погіршення фінансового становища боржника, що в свою чергу може призвести до ускладнення виконання рішення або ж до неможливості його виконання. Крім того, вжиття заходів щодо негайного примусового виконання рішення, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», та які дозволено вживати протягом дії воєнного стану, не гарантує негайного та повного задоволення грошових вимог стягувача.

Отже, зважаючи на викладене, беручи до уваги викладені заявником (боржником) підстави для розстрочення виконання рішення суду у даній справі та враховуючи інтереси стягувача, суд дійшов висновку задовольнити подану заяву частково, розстрочивши виконання пішення суду на 3 місяці.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Заяву Сокальського міського комунального водопровідно-каналізаційного господарства про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025р. у справі №914/3085/25 задовольнити частково.

2.Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025р. у справі №914/3085/25 на три місяці шляхом сплати Сокальським міським комунального водопровідно-каналізаційного господарства (адреса: Україна, 80001, Львівська обл., Сокальський р-н, місто Сокаль, вулиця Героїв УПА, будинок 23; ідентифікаційний код 20845840) на користь Львівського обласного центру зайнятості (адреса: Україна, 79033, Львівська обл., місто Львів, вул.Бортнянського Д., будинок 11а; ідентифікаційний код 03491180) по 29 168,66 грн. щомісячно.

3.В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повну ухвалу складено 09.02.2026р.

Суддя Король М.Р.