РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2026Справа № 910/14894/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Отіс"

до Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"

про стягнення 238 031,32 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Отіс» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» про стягнення 238 031,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором на технічне обслуговування ліфтів по індивідуальному розрахунку № D2 4C 1229/17 від 30.12.2016, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14894/25. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.12.2025 була направлена судом до електронного кабінету відповідача та отримана відповідачем, з урахуванням приписів ст. 242 ГПК України, 08.12.2025, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2016 року між Державним підприємством «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» (далі - замовник, відповідач) та Приватним акціонерним товариством «Отіс» (далі - виконавець, позивач) укладено Договір на технічне обслуговування ліфтів по індивідуальному розрахунку № D2 4C 1229/17 (далі - Договір), за умовами якого, виконавець бере на себе зобов`язання надавати послуги з технічного обслуговування системи (далі - послуги) характеристики якої вказані в Додатку № 1 до даного Договору.

Перелік послуг, згідно з п. 1.2 Договору, наведений в Додатку № 2 до даного Договору.

Згідно із Додатком № 4 до даного Договору, місячна вартість послуг за даним Договором становить 11 498,83 грн, в тому числі ПДВ 20% - 1 916,47 грн, загальна вартість послуг за даним Договором становить 137 985,96 грн, в тому числі ПДВ 20% - 22 997,66 грн (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору замовник зобов`язується своєчасно оплачувати послуги виконавця відповідно до умов даного Договору.

Надання послуг, згідно з п. 2.1 Договору, здійснюється за адресами: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 55 та м. Київ, вул. Еспланадна, 42.

Даний Договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2017 включно (п. 4.1 Договору).

Відповідно до пунктів 5.1-5.4 Договору оплата послуг за даним Договором здійснюється на підставі Актів наданих послуг.

Перелік послуг, що можуть надаватись виконавцем, зазначається у Додатку № 2 до даного Договору.

Виконавець до 20-го числі поточного місяця надання послуг надає замовнику підписаний зі своєї сторони Акт.

Замовник протягом 10 робочих днів розглядає отриманий Акт та підписує його зі своєї сторони, або направляє письмово на адресу виконавця зауваження та/або уточнення та/або пропозиції щодо Акту.

За умовами п. 5.5 Договору оплата здійснюється протягом 10 банківських днів з дня підписання Акту.

Додатками № 1-5 до Договору сторонами узгоджено характеристики системи, перелік послуг, графік технічного обслуговування системи, відомість об`єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та підйомників.

В подальшому сторонами укладено Додаткові угоди № 1 від 20.12.2017, № 2 від 18.12.2018, № 3 б/д, № 4 від 17.04.2020, № 5 від 31.12.2020, № 6 від 31.12.2021, № 7 від 20.09.2023, № 8 від 21.12.2022, № 9 від 29.12.2023 до Договору.

Зокрема, Додатковою угодою № 9 від 29.12.2023 до Договору сторони дійшли згоди пункт 1.3 Договору викласти в наступній редакції: вартість послуг по Договору становить у 2024 році згідно із Додатком № 12 до даного Договору - місячна вартість послуг 27 600,00 грн; вартість послуг за рік 331 200,00 грн

Також, п. 4.1 Договору сторонами викладено в наступній редакції: даний Договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2024 включно.

03 червня 2024 року між сторонами укладено Договір № DR D24C1229/17/2024 про реструктуризацію заборгованості до Договору (далі - Договір про реструктуризацію), відповідно до якого сторони погоджують та підтверджують наявність заборгованості дебітора перед кредитором за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів станом на 03.06.2024 загальним розміром 253 560,00 грн.

Згідно з п. 2 Договору про реструктуризацію дебітор зобов`язується погасити заборгованість визначену п. 1 цього Договору відповідно наступного графіку платежів: червень 2024 року - 84 520,00 грн; липень 2024 року - 84 520,00 грн; серпень 2024 року - 84 520,00 грн.

Відповідно до п. 3 Договору про реструктуризацію дебітор зобов`язується сплатити відповідну частину заборгованості на поточний рахунок кредитора не пізніше 30 числа відповідних місяців, визначених у пункті 3 цього Договору. Дебітор має право на дострокову сплату боргу повністю або частково.

У разі прострочення дебітором оплати будь-якої частини заборгованості у строк визначений цим Договором, дебітор вважається таким, що прострочив виплату всієї неповернутої заборгованості, а кредитор набуває право на стягнення всього залишку несплаченої заборгованості у судовому порядку (п. 4 Договору про реструктуризацію).

Відповідно до п. 5 Договору про реструктуризацію за порушення строків оплати відповідної частини заборгованості дебітор сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загального розміру заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Договір набирає чинності з моменту укладення, і діє до 31.08.2024 (п. 6 Договору про реструктуризацію).

У відповідності до п. 7 Договору про реструктуризацію у разі прострочення дебітором строку оплати будь-якого платежу за цим Договором на понад 5 робочих днів, кредитор має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір шляхом направлення відповідного письмового повідомлення дебітору із подальшим застосуванням до дебітора штрафних санкцій.

30.06.2024 сторонами складено та підписано без заперечень та зауважень Акт виконаних робіт (надання послуг) № 8614 від 30.06.2024 на суму 12 120,00 грн.

Як зазначає позивач, ПрАТ «Отіс» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином, натомість відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг за Договором, оплату якої сторонами розстрочено згідно Договору про реструктуризацію, в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 178 120,00 грн.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 6 745,12 грн, інфляційні втрати в розмірі 25 574,74 грн та пеню в розмірі 27 591,46 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин). Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

03 червня 2024 року між сторонами укладено Договір № DR D24C1229/17/2024 про реструктуризацію заборгованості до Договору, відповідно до якого сторони погоджують та підтверджують наявність заборгованості дебітора перед кредитором за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів станом на 03.06.2024 загальним розміром 253 560,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2 Договору про реструктуризацію дебітор зобов`язується погасити заборгованість визначену п. 1 цього Договору відповідно наступного графіку платежів: червень 2024 року - 84 520,00 грн; липень 2024 року - 84 520,00 грн; серпень 2024 року - 84 520,00 грн.

Відповідно до п. 3 Договору про реструктуризацію дебітор зобов`язується сплатити відповідну частину заборгованості на поточний рахунок кредитора не пізніше 30 числа відповідних місяців, визначених у пункті 3 цього Договору. Дебітор має право на дострокову сплату боргу повністю або частково.

Матеріали справи також свідчать, що позивач звертався до відповідача із претензіями № 22/2007 від 26.09.2024, № 19/2007 від 28.05.2025 про сплату заборгованості.

Вказана претензії була отримані відповідачем 26.09.2024 та 08.05.2025 відповідно, що підтверджується матеріалами справи.

Втім відповідач залишив вказані претензії позивача без відповіді та реагування.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за отримані послуги в повному обсязі, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманих послуг у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 178 120,00 грн.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу узгоджених послуг та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 178 120,00 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 6 745,12 грн, інфляційні втрати в розмірі 25 574,74 грн та пеню в розмірі 27 591,46 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 5 Договору про реструктуризацію за порушення строків оплати відповідної частини заборгованості дебітор сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загального розміру заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 27 591,46 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 6 745,12 грн. та інфляційні втрати в розмірі 25 574,74 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення суми.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55; ідентифікаційний код: 14297707) на користь Приватного акціонерного товариства "Отіс" (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32; ідентифікаційний код: 14357579) заборгованість у розмірі 178 120 (сто сімдесят вісім тисяч сто двадцять) грн 00 коп., пеню в розмірі 27 591 (двадцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто одна) грн 46 коп., 3% річних у розмірі 6 745 (шість тисяч сімсот сорок п`ять) грн 12 коп., інфляційні втрати в розмірі 25 574 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн 74 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 570 (три тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 47 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 09.02.2026

Суддя О.А. Грєхова