РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2026Справа № 910/11844/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Комунального підприємства «Шкільне харчування»

до Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рамедас Україна»

про стягнення 544479,00 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Шуть С.С.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Шкільне харчування» з вимогами до Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 544479,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що за період з 21 по 29 листопада 2024 року він на умовах Договору №7 від 09.01.2024 надав послуги на суму 287463,00 грн, а за період з 02 по 09 грудня 2024 року - послуги на суму 257016,00 грн, які залишились неоплаченими відповідачем, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 544479,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 відкрито провадження у справі №910/11844/25, постановлено здійснювати розгляд справи з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

08.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомив, що акти надання послуг за спірний період відповідачем не підписані. Крім того, у зв`язку зі зменшенням фінансування сторони договору домовились зменшити обсяги закупівель та відповідно і ціну договору, встановивши її на рівні 15348366,00 грн, які були у повному обсязі сплачені позивачу як за фактично надані позивачем послуги у січні-жовтні 2024 року.

Крім того, відповідач повідомив, що 18.11.2024 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рамедас Україна» було укладено аналогічний договір з організації шкільного харчування в закладах освіти Подільського району міста Києва зі строком до кінця 2024 року. Тобто, як вказує відповідач, обидні компанії одночасно не могли займати одне приміщення харчоблоку у закладах освіти та одночасно надавати одні й ті самі послуги.

13.10.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

20.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи.

10.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.12.2025, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рамедас Україна»

У підготовчому засіданні 24.12.2025 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 22.01.2026.

У підготовчому засіданні 22.01.2026 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.02.2026.

У судове засідання 04.02.2026 з`явився представник позивача, надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 04.02.2026 не з`явились, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином шляхом отримання ухвали суду в своїх електронних кабінетах.

У судовому засіданні 04.02.2026 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.01.2024 між Управлінням освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (замовник) та Комунальним підприємством «Шкільне харчування» (виконавець) укладено Договір №7, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, зазначені у пункті 1.2. цього Договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 1.1 Договору №7 від 09.01.2024 виконавець зобов`язується у визначений договором строк надати замовнику послуги згідно ЄЗС ДК 021:2015 - згідно ЄЗС ДК 021:2015 - 55520000-1 «Кейтерингові послуги» (Послуги з організації шкільного харчування) (надалі - Послуга) замовнику в закладах освіти згідно Дислокації (Додаток № 2), а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх.

Згідно 1.2 Договору №7 від 09.01.2024 найменування послуг: організація харчування. Сторони встановили, що до Послуг входить - виготовлення харчових продуктів (готових страв), у т.ч. гарячих, для забезпечення харчуванням здобувачів освіти закладів освіти за рахунок бюджетних коштів, в т.ч. учнів пільгових категорій, визначених відповідно до чинного законодавства на момент підписання договору.

У п. 3.1 Договору №7 від 09.01.2024 сторони погодили, що ціна договору становить 16.413.360,00 грн без ПДВ.

Додатковою угодою №1 від 24.01.2024 сторони визначили, що ціна договору становить 15.348.366,00 грн без ПДВ.

13.01.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду №3, в якій сторони дійшли згоди, що ціна цього Договору становить: 16.857.857,00 грн. без ПДВ, а саме: у 2024 році - 15.348.366,00 грн. без ПДВ., у 2025 році - 1.509.491,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 5.1 Договору №7 від 09.01.2024 місце надання послуг: заклади освіти Подільського району міста Києва, відповідно до Дислокації (Додаток № 2), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 5.3 Договору №7 від 09.01.2024 зобов`язання виконавця щодо надання послуг вважаються виконаними в повному обсязі з моменту підписання актів виконаних робіт сторонами.

Згідно з п. 5.4 Договору №7 від 09.01.2024 акти виконаних робіт готує та підписує виконавець до 10 числа наступного за звітним та направляє в двох примірниках замовнику для підписання.

Договір набуває чинності та зобов`язання за цим Договором виникають з моменту його укладення у відповідності до статті 640 Цивільного кодексу України щодо погодження та прийняття сторонами умов Договору і діє до 31.12.2024 року, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Виконавець зобов`язується виконувати умови Договору з організації харчування згідно з умовами Договору починаючи з дня повідомлення про намір укласти договір (п. 13.1 Договору №7 від 09.01.2024).

Додатковою угодою №2 від 30.12.2024 сторони погодили, що договір набуває чинності та зобов`язання за цим договором виникають з моменту його укладання у відповідності до статті 640 Цивільного кодексу України щодо погодження та прийняття сторонами умов Договору і діє до 28.02.2025 року, але в будь- якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що за період з 21 по 29 листопада 2024 року він на умовах Договору №7 від 09.01.2024 надав послуги на суму 287463,00 грн, а за період з 02по 09 грудня 2024 року - послуги на суму 257016,00 грн, які залишились неоплаченими відповідачем, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 544479,00 грн.

08.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомив, що акти надання послуг за спірний період відповідачем не підписані. Крім того, у зв`язку зі зменшенням фінансування сторони договору домовились зменшити обсяги закупівель та відповідно і ціну договору, встановивши її на рівні 15348366,00 грн, які були у повному обсязі сплачені позивачу як за фактично надані позивачем послуги у січні-жовтні 2024 року.

Крім того, відповідач повідомив, що 18.11.2024 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рамедас Україна» було укладено аналогічний договір з організації шкільного харчування в закладах освіти Подільського району міста Києва зі строком до кінця 2024 року. Тобто, як вказує відповідач, обидні компанії одночасно не могли займати одне приміщення харчоблоку у закладах освіти та одночасно надавати одні й ті самі послуги.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, зважаючи на такі обставини.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору №7 від 09.01.2024, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем долучено до позовної заяви копію Акту про надання послуг з харчування на суму 287463,00 грн (за період з 21 по 29 листопада 2024 року), який не підписаний відповідачем.

Також, позивачем долучено до позовної заяви копію Акту про надання послуг з харчування на суму 257016,00 грн (за період з 02 по 09 грудня 2024 року), який не підписаний відповідачем.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Крім того, відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

На підтвердження своїх позовних вимог щодо надання послуг за Договором №7 від 09.01.2024 у листопаді 2024 року позивач долучив до матеріалів справи копії таких документів: Акт по ліцею №2 імені В`ячеслава Єрка від 29.11.2024 року; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за період з 21-29 Листопада 2024 Ліцей №3 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Листопад 2024 Ліцей №6 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за період з 21-29 Листопада 2024 року Середня загальноосвітня школа №10 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за період з 21-29 Листопада 2024 року Ліцей №17 «Кирилівський» Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за період з 21-29 Листопада 2024 року Ліцей №19 «Мижигірський» Подільського району міста Києва; Акт по Ліцею №34 імені Віктора Максименка Подільського району міста Києва від 29.11.2024 року; Акт по Ліцею №45 Подільського району міста Києва від 29.11.2024 року; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Листопад 2024 Ліцей №63 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за 21-29 Листопада 2024 року Середня загальноосвітня школа №68 Подільського району міста Києва; · Акт по Ліцею №93 Подільського району міста Києва за період з 21 по 30 Листопада 2024 року; · Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за період з 21-29 Листопада 2024 Ліцей №107 «Введенський» Подільського району міста Києва; · Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Листопад 2024 року Спеціалізована школа №118 Подільського району міста Києва; · Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за період з 21-29 Листопада 2024 року Ліцей №123 «Романо-германський» Подільського району міста Києва; · Акт по Ліцею №124 «Спаський» Подільського району міста Києва від 29.11.2024 року; · Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням від 02.12.2024 року Загальна освітня школа №156 Подільського району міста Києва; · Акт по Ліцею №193 імені Олега Мудрака Подільського району міста Києва від 29.11.2024 року; · Акт по Ліцею №242 Подільського району міста Києва від 29.11.2024 року; · Акт по Ліцею №243 Подільського району міста Києва від 29.11.2024 року; · Акт по Ліцею №114 на базі Ліцею №243 Подільського району міста Києва від 29.11.2024 року, Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за період з 21-29 Листопада 2024 року Ліцей №257 «Синьоозерний» Подільського району міста Києва; · Акт по загально освітній школі №262 Подільського району міста Києва від 29.11.2024 року; · Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Листопад 2024 року «Спеціалізована школа №271 з поглибленим вивченням інформаційних технологій» Подільського району міста Києва.

Вказані документи містять підписи представників навчальних закладів та відбитки печаток навчальних закладів.

Також, на підтвердження своїх позовних вимог щодо надання послуг за Договором №7 від 09.01.2024 у грудні 2024 року позивач долучив до матеріалів справи копії таких документів: Акт по Ліцею №2 імені В`ячеслава Єрка від 29.11.2024 року; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Ліцей №3 Подільського району міста Києва; Акт по Ліцею №6 Подільського району міста Києва від 20.12.2024 року; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Середня загальноосвітня школа №10 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Ліцей №17 «Кирилівський» Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням з 01 по 20 грудня 2024 Ліцей №19 «Мижигірський» Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Школа №114 Подільського району міста Києва; Акт по Ліцею №34 імені Віктора Максименка Подільського району міста Києва від 23.12.2024 року; Акт по Ліцею №45 Подільського району міста Києва від 20.12.2024 року; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Ліцей №63 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за 02-20 грудня 2024 року Середня загальноосвітня школа №68 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за 02-20 грудня 2024 року Середня загальноосвітня школа №93 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Ліцей №107 «Введенський» Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Спеціалізована школа №118 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за 20 грудня 2024 Ліцей №123 «Романо-германський» Подільського району міста Києва;Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Ліцей №124 «Спаський» Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Загальна освітня школа №156 Подільського району міста Києва; Акт по Ліцею №193 імені Олега Мудрака Подільського району міста Києва від 23.12.2024 року; Акт по Ліцею №242 Подільського району міста Києва від 20.12.2024 року; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Ліцей №243 Подільського району міста Києва; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 Ліцей №257 Подільського району міста Києва; Акт по загально освітній школі №262 Подільського району міста Києва від 20.12.2024 року; Звіт по забезпеченню гарячим харчуванням за Грудень 2024 «Спеціалізована школа №271 з поглибленим вивченням інформаційних технологій» Подільського району міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані Акти та долучені до них документи поштовим відправленням направлялись для підписання відповідачу.

Однак, відповідачем не надано суду доказів висловлення мотивованої відмови від їх підписання.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач повідомив, що 18.11.2024 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рамедас Україна» було укладено аналогічний договір з організації шкільного харчування в закладах освіти Подільського району міста Києва зі строком до кінця 2024 року. Тобто, як вказує відповідач, обидві компанії одночасно не могли займати одне приміщення харчоблоку у закладах освіти та одночасно надавати одні й ті самі послуги.

Втім, суд зазначає, що предметом Договору №149 від 18.11.2024 (укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Рамедас Україна») є надання послуг з організації шкільного харчування у закладах освіти згідно Додатку 2 до договору учням 6-11 років, а предметом Договору №7 від 09.01.2024 (укладений з позивачем) є надання послуг з організації шкільного харчування у закладах освіти згідно Додатку 2 до договору учням 5-11 класів.

Крім того, суд встановив, що 21.11.2024 між Комунальним підприємством «Шкільне харчування» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рамедас Україна» (співвиконавець) було укладено Договір про співвиконання №190/02/03, предметом якого є надання співвиконавцем за завданням виконавця, на свій ризик, своїми силами, ресурсами та засобами, відповідно до чинних норм законодавства України з організації харчування, якісно надати «Послуги з організації шкільного харчування, згідно ЄЗС ДК 021:2015 - 55520000-1 «Кейтерингові послуги» на умовах Договору №7 від 09.01.2024, вартістю визначеній у Додатку 1 Договору про співвиконання та у встановлений виконавцем і замовником строк.

Також, 21.11.2024 між Комунальним підприємством «Шкільне харчування» (співвиконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рамедас Україна» (виконавець) було укладено Договір про співвиконання №161/02/06, предметом якого є надання співвиконавцем за завданням виконавця, на свій ризик, своїми силами, ресурсами та засобами, відповідно до чинних норм законодавства України з організації харчування, якісно надати «Послуги з організації шкільного харчування, згідно ЄЗС ДК 021:2015 - 55520000-1 «Кейтерингові послуги» на умовах Договору №149 від 18.11.2024, вартістю визначеній у Додатку 1 Договору про співвиконання та у встановлений виконавцем і замовником строк.

24.12.2025 позивач долучив до матеріалів справи копії актів, зокрема, Акту виконаних робіт №01 від 03.01.2025 року про те, що виконавцем - позивачем за Договором №161/02/06 від 21.11.2024 були надані послуги з харчування учнів 1-4 класів за грудень місяць 2024 року, а також Акт виконаних робіт №23 від 12.12.2024 року про те, що виконавцем - позивачем за Договором №161/02/06 від 21.11.2024 року були надані послуги з харчування учнів 1-4 класів з 21 по 29 листопада місяця 2024 року.

З огляду на викладені обставини суд відхиляє заперечення відповідача про те, що послуги за Договором №7 від 09.01.2024 позивачем у спірний період не надавались.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1 Договору №7 від 09.01.2024 розрахунки за надані послуги проводяться за фактом надання послуг та після підписання уповноваженими особами сторін акту виконаних робіт.

Згідно з п. 4.2 Договору №7 від 09.01.2024 замовник здійснює оплату за надані послуги в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Усі платіжні документи за договором оформлюються з дотриманням вимог законодавства.

Бюджетні зобов`язання виконавця за цим договором виникають у межах наявних відповідних бюджетних призначень (асигнувань) встановлених кошторисом (згідно ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України) (п. 4.3 Договору №7 від 09.01.2024).

Відповідно до п. 4.4 Договору №7 від 09.01.2024 розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі ст. 49 Бюджетного кодексу України через Державну казначейську службу України міста Києва Подільського району з відтермінуванням платежу до 60 банківських днів щомісячно з моменту фактичного надання послуг відповідно до актів виконаних робіт.

У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за отримані послуги здійснюються протягом десяти банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування на розрахунковий рахунок (п. 4.4.1 Договору №7 від 09.01.2024).

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 544479,00 грн станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду відповідачем суду не надано.

При цьому, суд зазначає, що відповідач не надав доказів ненадходження бюджетних коштів, необхідних для оплати послуг за Договором №7 від 09.01.2024.

Водночас, згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а саме у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) від 08.11.2005 державні установи не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (п.26).

При цьому, у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» ЄСПЛ вказав, що відсутність у державної установи необхідних коштів, не є виправданням для невиконання грошового зобов`язання (п.48 та п.40 рішень відповідно).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наявність та розмір заборгованості Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації за Договором №7 від 09.01.2024 у сумі 544479,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Комунального підприємства «Шкільне харчування» про стягнення з Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості у розмірі 544479,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складається із судового збору в сумі 8167,18 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 93113,00 грн.

10.11.2025 позивач подав заяву про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 77868,00 грн.

12.09.2025 між Комунальним підприємством «Шкільне харчування» (замовник) та ТОВ «Либідь інвестмент» (виконавець) укладено Договір №1209/2025 про надання правничих послуг, відповідно до умов якого замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання правничої допомоги замовнику у збиранні доказів, написанні позовної заяви та представлення інтересів замовника у Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді у господарських спорах, де замовник виступає стороною.

У розділі 4 Договору сторони визначили, що замовник за ним договором виплачує виконавцю плату за надання послуг у наступному розмірі:

- вивчення матеріалів і документів, які налаються виконавцю для юридичного аналізу і складання позовної заяви - 10000,00 грн;

- складання та подання позовної заяви в інтересах замовника - 17868,00 грн;

- представлення інтересів замовника під час судового розгляду в суді І-інстанції та апеляційній інстанції - 15245,00 грн;

- гонорар успіху у разі задоволення позову на користь замовника - 50000,00 грн.

Договірна вартість 1 години робочого часу на складання процесуальних документів, запитів, заяв та подання до відповідних органів, процесуальні дії у адміністративних та кримінальних провадженнях - 100 доларів США по курсу НБУ на день виставлення рахунку.

Після надання послуг за даним договором виконавець складає Акт виконаних робіт з замовником і направляє два примірника на поштову адресу замовника, яку вказано у розділі 11 Договору (п. 6.1 Договору).

06.11.2025 між сторонами складено Акт №212 виконання робіт на суму 27868,00 грн:

- вивчення документів та проведення юридичного аналізу дебіторської заборгованості замовника, яка утворилась від односторонньої відмови у виконання своїх зобов`язань Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - витрачено 4 години;

- збирання доказів по справі шляхом витребування Довідки №262631-31/51-3 від 31.01.2025 року у Північного офісу ДЕРЖАУДИТ СЛУЖБИ - витрачено 2 години;

- надання консультацій замовнику правового характеру з правовідносин, які стосуються предмету спору - витрачено 3 години;

- складання та подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва - витрачено 4 години;

- вивчення відзиву на позовну заяву та складання відповіді на відзив - 2 години;

Вказана сума грошових коштів була сплачена позивачем на користь ТОВ «Либідь інвестмент», що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Суд зазначає, що відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку Господарського процесуального кодексу України.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

У даній справі позивач надав докази того, що юридичні послуги надавались не адвокатом, а товариством - ТОВ «Либідь інвестмент», зокрема договір про надання правової допомоги укладено з ТОВ «Либідь інвестмент», акт підписано з ТОВ «Либідь інвестмент», оплату здійснено на користь ТОВ «Либідь інвестмент».

Пояснення позивача про те, що директором вказаного товариства є Шуть Сергій Сергійович, який є адвокатом (свідоцтво №2042 від 29.07.2004), не свідчать про надання послуг саме адвокатом, оскільки надані позивачем докази підтверджують надання послуг іншою ніж адвокат особою, а саме самим ТОВ «Либідь інвестмент», а не його директором, який є адвокатом.

Договору, укладеного саме з адвокатом, акту виконаних робіт, складеного саме з адвокатом, тощо, позивачем суду не надано.

За таких обставин суд не вбачає підстав покладати на відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу у даній справі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 35; ідентифікаційний код: 37393777) на користь Комунального підприємства «Шкільне харчування» (04073, м. Київ, вул. Захарівська, буд. 10; ідентифікаційний код: 21569402) грошові кошти у розмірі 544479 (п`ятсот сорок чотири тисячі чотириста сімдесят дев`ять) грн 00 коп та судовий збір у розмірі 6533 (шість тисяч п`ятсот тридцять три) грн 75 коп.

3. В іншій частині судові витрати покласти на позивача.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 13.02.2026.

Суддя О.М. Спичак